Csak szuperlatívuszokban tudok nyilatkozni erről a videódról, Karen! Elképesztő, hogy mennyire fontos dolgokra világítottál rá! Mondom ezt úgy, hogy közel negyed százada élek a munka világában, és naponta tapasztalom azt, hogy mennyire fontosak azok az ún. soft skillek, amiket itt felsoroltál. Igen, ezek nem kapcsolódnak szervesen az adott szakhoz, mégis felelőssége lehet abban az egyetemnek/főiskolának (nyilván a hallgatónak is), hogy elsajátíthasd ezeket. Igaz, hogy én műszaki felsőoktatásban vettem részt, és annak is már jó ideje, de bárcsak a felsoroltaknak akár csak a felét ott megkaphattuk volna. Természetesen mindezt a munka világában is megtanulhatjuk (gyakorlatilag elengedhetetlen!), de mennyivel könnyeben érvényesülsz, ha mindezt már az egyetemen elsajátítod! Ugyanis ezek nélkül egyszerűen nem lehet boldogulni, ezt határozottan tudom igazolni. Úgyhogy megint azt kell mondanom, hogy hiánypótló, elképesztően fontos, és nagyon pontos volt, amiket elmondtál. Minél több felsőoktatásra készülőnek látnia kellene ezt, hogy értse: mit adhat nekik az egyetem/főiskola a választott tárgy megismerésén túl. Hatalmas ölelés azért, hogy ezt ilyen szépen összeraktad!
Mint felvidéki magyar, nekem az tetszett legjobban az alapszakomon (germanisztika - német nemzetiségi), hogy azáltal, hogy tanultam más kisebbségről, jobban megtanultam értékelni a sajátomat és más szemszögből látni bizonyos dolgokat. Az már csak hab volt a tortán, hogy a szakdolgozatomhoz mindkét oldalról készíthettem interjúkat olyanokkal, akik személyesen átélték a kitelepítést és a lakosságcserét (az interjúk elkészítése is egy nagy lépés volt számomra a saját komfort zónámon kívülre).
Örülök Karen, hogy beszéltél ezekről, teljesen egyetértek Veled. Nagyon sok mást is fel tudnék sorolni, hiszen ahány egyetem, annyiféle "többlettudás" ( Én a BME-re jártam ) Ha " kikerülsz az életbe" megismered a magyar átlagember kultúrális színvonalát. Szörnyű lesz. Jó esetben minden tizedik fogja megérteni amiről beszélsz. A munkahelyi környezeted gyanakvó lesz, mert nem ismer. Félreértenek. Nem becsülnek meg. Veled végeztetik el a munkát és ők teszik zsebre az érte járó pénzt. Félreérthetően adják ki a feladatot, aztán pellengérre állítanak, ha elvégezted. Nem közlik mit, mennyit várnak Tőled és ki nem adott feladatokat is számonkérnek. Trágár kollégák, igazságtalan elbírálás, kettős mérce. És nem fogod tudni, hogy a háttérben kit milyen erő mozgat, mivel lépsz a lábára akaratlanul másnak szerezve ezzel egyre több haragost. Nos ekkor emlékezz az egyetemre. Ugyanis minden nap vizsgázol. És minden nap mindenben egyedül vagy. Mielőbb szerezz rengeteg pszichológiai tudást. Tartsd szem előtt a lehetőségeidet, használd ki a további tanulási platformokat, szeresd magadat és maradj meg emberségesnek. Az egyetem egy búra. Ettől szép, és ettől érdemes oda járni. Az életben legyen mindig mindenben B terved. Az egyetemi társaid és a tanárok az első kapcsolati tőkéd! Használd! Sok sikert kívánok Neked.
Nagyon érdekes ,amiket tetszik írni! Bár még nem voltam egyetemista ,de észrevettem már nyári munka során azt ,amit említett , hogy nem tudjuk sosem ,h milyen emberekkel dolgozunk együtt és tényleg sokkolt ,h mennyire számítóak páran ,ill. mennyire tepernek sokszor a főnök kegyeiért . Meg volt "szerencsém " meglátni a pénzhajhász, számító fönököket is. Karen ,a te gondolataid is a videoban nekem is tetszettek ,köszi szépen!
Kedves Emőke! Nagyon bölcs mondatokat olvastam Öntől, egy viszont nem teljesen világos. Kiemelte a pszichológiai tudás fontosságát, ez milyen aspektusból könnyíti meg az életünket? Könyebben feldolgozzuk a felénk irányuló rosszat, vagy stabilitást ad? Köszönöm válaszát.
@@emesebuzgo sztem a pszichologiai tudás az az önismeretben is segíthet ,meg ,h a másik embert is jobban meg tudjuk érteni (pl.: velünk "hordozott" kötödési minta ,vagy olyan viselkedés megértése ,amit vki ezek miatt nem tudatosan tesz)
@@emesebuzgo kedves. A pszichológiára a viselkedések, kapcsolatok, beszédstílus, problémakezelés vonatkozásában utaltam. És természetesen az általad említett nézőpontok, valamint a fentebb szóló Tóth Katalin által említettek mellett. (elnézést a tegeződésért, de fiatalnak látlak a képen. Én 70 vagyok)
Nagyon hiányzik manapság a közéletből a jó viták, az érvelős viták! Sőt jobban belegondolva nincsenek is viták, ha a közéletet/politikát nézzük, mindenki a saját maga dolgát szajkózza és nem akar érvelni, nagyon szomorú ez!
Emberismeretben tanultam sokat a vizsgahelyzetekben. Életmentő, hogy gyorsan (az első hetekben) le tudd venni, melyik tanár mit vár, mire ugrik, mit értékel - és ez nagyon hasznos a későbbiekben, már ha emberek között élünk ;)
Abszolút egyetértek, csak nem realizáltam. Talán még annyi, ha komolyan veszed a sulit, akkor mellette nagyon kevés szabadidő tud néha maradni, és ilyenkor jön rá az ember, hogy tényleg mi az igazán fontos, mire fog így is időt szakítani. Egyébként minden építész bolond - tudom, mert annak tanulok.
Jó látni, hogy így megtaláltad az utad, és mi is érdekel Téged :) Esetleg engem érdekelne, hogy mi alapján választottad ezt a szakot? Honnan tudtad? Köszi előre is :)
Nálam az egyetem kimaradt. Az én dőntésem volt. Mindezeket amiket elsoroltál, már a gimnáziumban megalapozták nekem, az igazi értelmét pedig az első főállás hozta meg, ahol magad vállalod a felelősséget, és nem kapsz felmentést, mert "jajj szegény még diák" . Erre egy iskola sem készít fel.
lány böfögés= Tündérhapci :) Egyébként nekem az egyetem leginkább egy bizonyos látásmódot adott a világról, hogy nagyobb rendszerben gondolkodjak a dolgokban. :)
Amit nekem a műszaki egyetem tanított a tananyagon felül: Empátiát minden ember irányába. Segítőkészséget, másokon való segítés fordított irányban is mindíg megtérül. Csapatmunka fontosságát, a kihívásokkal való közös megbírkózásnak csak előnyei vannak. A legfontosabb pedig: "A mellettem ülő mindíg rosszul tudja" azaz Bízzak a saját tudásomban. (na meg a legjobb budapesti kocsmák és gyroszosok elhelyezkedése)
Én is jártam egyetemre 31 éves koromig összesen 6 szakra, úgy írok a 6 videóban említett dologról. 1. Nem emlékszem, hogy bármelyik pedagógusom (óvodát is beleértve) vagy családtagom tényt tanított volna, vagy bármiről elvárta volna, hogy ténynek vegyem. Épp ellenkezőleg. A tananyag mindig úgy szólt: „XY …-ben AZT GONDOLTA….” Fel nem merült bennem, hogy bármilyen ismeretet ténynek tekintsek, az elhivés szót meg egyáltalán nem is tudom értelmezni. Semmi nem tudható biztosan, minden csak pillanatnyi észlelés. Nem észlelünk például rezgéseket, csak a rezgések egy nagyon szűk tartományát. Tehát 99,9%-t annak, ami van, nem is érzékeljük. Honnan tudhatnánk hát, mi van? Az egész tanulmányi utam csak teóriák sorozata, és a gondolkodásom is teóriák sorozata, nem hiszem, hogy sok közül volna a valósághoz, és ezt minden tanárom így is tanította. Nem tudom értelmezni azt, ha valaki elhivésről beszél. 2. Szerintem a legnagyobb nyomás alatti teljesítés a megszületés. Aztán elviselni, hogy tested van. Hogy levegőt kell venni, enni kell, pelenkáznak és zoknit húznak rád és székrekedésed van és jön a fogad. Testben létezni nekem ezerszer nehezebb, mint bármelyik egyetem. Nyomás alatt szellemileg teljesíteni már 1 évesen is kell, amikor meg kell mondani, amit kérdeznek, de még nehéz beszélni. Óvodában is egész nap teljesíteni kell. Én már óvoda előtt is prezentáltam, és óvodában is kell tömeg előtt énekelni, táncolni, verset mondani. Általánosban pedig naponta többször is elő kell adni tananyagot akár. Az egyetem igazán már csak rutin ebből a szempontból. 3. Kampányolós vagyok, sokkal gyorsabban tanulok hajrában.:) 4. Ezt se értem, hogy maradt ez ki általános iskolában neked… 5. Ezt nem értem, hogy miről szól. 5 tanárnál tanultam érveléssel kapcsolatos dolgokat, érveléstechnika, tárgyalástechnika, matematikai logika, stb. tantárgynevekkel. De az emberek nem ismerik az érvelési tudományt, érvelési hibák neveit (hu.wikipedia.org/wiki/%C3%89rvel%C3%A9si_hiba), összetévesztik a gondolataikat az érzelmeikkel és akkor teljesen hasztalan a velük való beszélgetésben a tudományod. Ennek inkább az érzelmi intelligenciához van köze. 6. Önismeretet egyáltalán nem adott nekem az egyetem.
szia véletlenül tévedtem ide hú hát az anyát nagyon bölcs tartalommal bír elismerésem neked, hát azt mondom hogy ez a videó az élet tanító mestere címre esélyes az egy dolog. a gondolkodás módod nagyon lenyűgöz pláne ilyen fiatalon követendő példának gondolom. hát mindjárt hátra esek annyira színvonalas le alázza a külföldi videosókat az szent. hát ez a videó az oktatásügyi minisztériumnak erősen ajánlott. touati karen ez egy szabályos ösztönző beszéd atomkirály az egész. ebből egy egész estés dokumentum filmet lehetne készíteni. üdvözlettel
Csak szuperlatívuszokban tudok nyilatkozni erről a videódról, Karen! Elképesztő, hogy mennyire fontos dolgokra világítottál rá! Mondom ezt úgy, hogy közel negyed százada élek a munka világában, és naponta tapasztalom azt, hogy mennyire fontosak azok az ún. soft skillek, amiket itt felsoroltál. Igen, ezek nem kapcsolódnak szervesen az adott szakhoz, mégis felelőssége lehet abban az egyetemnek/főiskolának (nyilván a hallgatónak is), hogy elsajátíthasd ezeket. Igaz, hogy én műszaki felsőoktatásban vettem részt, és annak is már jó ideje, de bárcsak a felsoroltaknak akár csak a felét ott megkaphattuk volna. Természetesen mindezt a munka világában is megtanulhatjuk (gyakorlatilag elengedhetetlen!), de mennyivel könnyeben érvényesülsz, ha mindezt már az egyetemen elsajátítod! Ugyanis ezek nélkül egyszerűen nem lehet boldogulni, ezt határozottan tudom igazolni.
Úgyhogy megint azt kell mondanom, hogy hiánypótló, elképesztően fontos, és nagyon pontos volt, amiket elmondtál. Minél több felsőoktatásra készülőnek látnia kellene ezt, hogy értse: mit adhat nekik az egyetem/főiskola a választott tárgy megismerésén túl.
Hatalmas ölelés azért, hogy ezt ilyen szépen összeraktad!
Mint felvidéki magyar, nekem az tetszett legjobban az alapszakomon (germanisztika - német nemzetiségi), hogy azáltal, hogy tanultam más kisebbségről, jobban megtanultam értékelni a sajátomat és más szemszögből látni bizonyos dolgokat. Az már csak hab volt a tortán, hogy a szakdolgozatomhoz mindkét oldalról készíthettem interjúkat olyanokkal, akik személyesen átélték a kitelepítést és a lakosságcserét (az interjúk elkészítése is egy nagy lépés volt számomra a saját komfort zónámon kívülre).
Örülök Karen, hogy beszéltél ezekről, teljesen egyetértek Veled. Nagyon sok mást is fel tudnék sorolni, hiszen ahány egyetem, annyiféle "többlettudás" ( Én a BME-re jártam )
Ha " kikerülsz az életbe" megismered a magyar átlagember kultúrális színvonalát. Szörnyű lesz. Jó esetben minden tizedik fogja megérteni amiről beszélsz. A munkahelyi környezeted gyanakvó lesz, mert nem ismer. Félreértenek. Nem becsülnek meg. Veled végeztetik el a munkát és ők teszik zsebre az érte járó pénzt. Félreérthetően adják ki a feladatot, aztán pellengérre állítanak, ha elvégezted. Nem közlik mit, mennyit várnak Tőled és ki nem adott feladatokat is számonkérnek. Trágár kollégák, igazságtalan elbírálás, kettős mérce. És nem fogod tudni, hogy a háttérben kit milyen erő mozgat, mivel lépsz a lábára akaratlanul másnak szerezve ezzel egyre több haragost. Nos ekkor emlékezz az egyetemre. Ugyanis minden nap vizsgázol. És minden nap mindenben egyedül vagy. Mielőbb szerezz rengeteg pszichológiai tudást. Tartsd szem előtt a lehetőségeidet, használd ki a további tanulási platformokat, szeresd magadat és maradj meg emberségesnek. Az egyetem egy búra. Ettől szép, és ettől érdemes oda járni. Az életben legyen mindig mindenben B terved. Az egyetemi társaid és a tanárok az első kapcsolati tőkéd! Használd! Sok sikert kívánok Neked.
Nagyon érdekes ,amiket tetszik írni! Bár még nem voltam egyetemista ,de észrevettem már nyári munka során azt ,amit említett , hogy nem tudjuk sosem ,h milyen emberekkel dolgozunk együtt és tényleg sokkolt ,h mennyire számítóak páran ,ill. mennyire tepernek sokszor a főnök kegyeiért . Meg volt "szerencsém " meglátni a pénzhajhász, számító fönököket is.
Karen ,a te gondolataid is a videoban nekem is tetszettek ,köszi szépen!
Kedves Emőke! Nagyon bölcs mondatokat olvastam Öntől, egy viszont nem teljesen világos. Kiemelte a pszichológiai tudás fontosságát, ez milyen aspektusból könnyíti meg az életünket? Könyebben feldolgozzuk a felénk irányuló rosszat, vagy stabilitást ad? Köszönöm válaszát.
@@emesebuzgo sztem a pszichologiai tudás az az önismeretben is segíthet ,meg ,h a másik embert is jobban meg tudjuk érteni (pl.: velünk "hordozott" kötödési minta ,vagy olyan viselkedés megértése ,amit vki ezek miatt nem tudatosan tesz)
@@emesebuzgo kedves. A pszichológiára a viselkedések, kapcsolatok, beszédstílus, problémakezelés vonatkozásában utaltam. És természetesen az általad említett nézőpontok, valamint a fentebb szóló Tóth Katalin által említettek mellett. (elnézést a tegeződésért, de fiatalnak látlak a képen. Én 70 vagyok)
Nagyon hiányzik manapság a közéletből a jó viták, az érvelős viták! Sőt jobban belegondolva nincsenek is viták, ha a közéletet/politikát nézzük, mindenki a saját maga dolgát szajkózza és nem akar érvelni, nagyon szomorú ez!
Emberismeretben tanultam sokat a vizsgahelyzetekben. Életmentő, hogy gyorsan (az első hetekben) le tudd venni, melyik tanár mit vár, mire ugrik, mit értékel - és ez nagyon hasznos a későbbiekben, már ha emberek között élünk ;)
Abszolút egyetértek, csak nem realizáltam. Talán még annyi, ha komolyan veszed a sulit, akkor mellette nagyon kevés szabadidő tud néha maradni, és ilyenkor jön rá az ember, hogy tényleg mi az igazán fontos, mire fog így is időt szakítani. Egyébként minden építész bolond - tudom, mert annak tanulok.
Jó látni, hogy így megtaláltad az utad, és mi is érdekel Téged :)
Esetleg engem érdekelne, hogy mi alapján választottad ezt a szakot? Honnan tudtad?
Köszi előre is :)
Nálam az egyetem kimaradt. Az én dőntésem volt. Mindezeket amiket elsoroltál, már a gimnáziumban megalapozták nekem, az igazi értelmét pedig az első főállás hozta meg, ahol magad vállalod a felelősséget, és nem kapsz felmentést, mert "jajj szegény még diák" . Erre egy iskola sem készít fel.
Ideges reflux (a stressztől van, bármilyen stressztől lehet, lámpaláztól kezdve a frontérzékenységig, bármitől)
Egyettértek..sajat tapasztalat. Ha stresszesebb időszakomban vagyok akkor tapasztalom ezt.
lány böfögés= Tündérhapci :)
Egyébként nekem az egyetem leginkább egy bizonyos látásmódot adott a világról, hogy nagyobb rendszerben gondolkodjak a dolgokban. :)
Amit nekem a műszaki egyetem tanított a tananyagon felül: Empátiát minden ember irányába. Segítőkészséget, másokon való segítés fordított irányban is mindíg megtérül. Csapatmunka fontosságát, a kihívásokkal való közös megbírkózásnak csak előnyei vannak. A legfontosabb pedig: "A mellettem ülő mindíg rosszul tudja" azaz Bízzak a saját tudásomban. (na meg a legjobb budapesti kocsmák és gyroszosok elhelyezkedése)
Én is jártam egyetemre 31 éves koromig összesen 6 szakra, úgy írok a 6 videóban említett dologról.
1. Nem emlékszem, hogy bármelyik pedagógusom (óvodát is beleértve) vagy családtagom tényt tanított volna, vagy bármiről elvárta volna, hogy ténynek vegyem. Épp ellenkezőleg. A tananyag mindig úgy szólt: „XY …-ben AZT GONDOLTA….”
Fel nem merült bennem, hogy bármilyen ismeretet ténynek tekintsek, az elhivés szót meg egyáltalán nem is tudom értelmezni. Semmi nem tudható biztosan, minden csak pillanatnyi észlelés. Nem észlelünk például rezgéseket, csak a rezgések egy nagyon szűk tartományát. Tehát 99,9%-t annak, ami van, nem is érzékeljük. Honnan tudhatnánk hát, mi van?
Az egész tanulmányi utam csak teóriák sorozata, és a gondolkodásom is teóriák sorozata, nem hiszem, hogy sok közül volna a valósághoz, és ezt minden tanárom így is tanította. Nem tudom értelmezni azt, ha valaki elhivésről beszél.
2. Szerintem a legnagyobb nyomás alatti teljesítés a megszületés. Aztán elviselni, hogy tested van. Hogy levegőt kell venni, enni kell, pelenkáznak és zoknit húznak rád és székrekedésed van és jön a fogad. Testben létezni nekem ezerszer nehezebb, mint bármelyik egyetem. Nyomás alatt szellemileg teljesíteni már 1 évesen is kell, amikor meg kell mondani, amit kérdeznek, de még nehéz beszélni. Óvodában is egész nap teljesíteni kell. Én már óvoda előtt is prezentáltam, és óvodában is kell tömeg előtt énekelni, táncolni, verset mondani. Általánosban pedig naponta többször is elő kell adni tananyagot akár.
Az egyetem igazán már csak rutin ebből a szempontból.
3. Kampányolós vagyok, sokkal gyorsabban tanulok hajrában.:)
4. Ezt se értem, hogy maradt ez ki általános iskolában neked…
5. Ezt nem értem, hogy miről szól. 5 tanárnál tanultam érveléssel kapcsolatos dolgokat, érveléstechnika, tárgyalástechnika, matematikai logika, stb. tantárgynevekkel. De az emberek nem ismerik az érvelési tudományt, érvelési hibák neveit (hu.wikipedia.org/wiki/%C3%89rvel%C3%A9si_hiba), összetévesztik a gondolataikat az érzelmeikkel és akkor teljesen hasztalan a velük való beszélgetésben a tudományod.
Ennek inkább az érzelmi intelligenciához van köze.
6. Önismeretet egyáltalán nem adott nekem az egyetem.
Oké :)
szia véletlenül tévedtem ide hú hát az anyát nagyon bölcs tartalommal bír elismerésem neked, hát azt mondom hogy ez a videó az élet tanító mestere címre esélyes az egy dolog. a gondolkodás módod nagyon lenyűgöz pláne ilyen fiatalon követendő példának gondolom. hát mindjárt hátra esek annyira színvonalas le alázza a külföldi videosókat az szent. hát ez a videó az oktatásügyi minisztériumnak erősen ajánlott. touati karen ez egy szabályos ösztönző beszéd atomkirály az egész. ebből egy egész estés dokumentum filmet lehetne készíteni. üdvözlettel