Ez nem mennyiségi kérdés! Nyelven gondolkodunk, ez tudományos tény, és a nyelv, a beszéd visszahat a gondolkodásunkra! Ezzel az érzéseinkre, így a tudat-állapotunkra: a Jelenünkre: hogy hogyan éljük meg az Itt és Mostot! Mi a helyzet azzal, aki egyik beszélt nyelvében sincs igazán otthon? Nincs tisztában önmagával! Arról már nem is szólva, hogy a magyar a legerősebb nyelv, szó szerint! Vele hangol a hang leginkább! :)
Én sem fordítom le a használt nyelvet oda-vissza a gondolatok megértéséhez és tolmácsolásához, de képeket sem észlelek. Mikor kérdezik, hogy kák tyibjá závút vagy diddzsu kámhirrü dáj, nem is tudom, milyen képeket képzelhetnék el.
Nem anyanyelven godolkozunk, hanem képekben. A képek a kör közepén vannak és körülötte a nyelvek, amelyeket megtanultunk. Természetesen azok a szavak jutnak eszünkbe elöbb, amelyik nyelvet a legtöbbet gyakoroljuk, és közelebb jutnak a kör közepén levö képekhez. Németországban gyakran kell angolról németre forditanom. Ha az angol mondat elolvasása után kialakul a fejemben a kép, csak le kell irnom német szavakkal. Németekkel beszélve sem forditom le a szavakat magyarra.
"A magyar a teremtés nyelve" (Albert Einstein) Aki megpróbálja értelmezni, sok mindent megért. Anyanyelv=az anyánk nyelve. És ez a legnagyobb adomány. rajgy, gondolj bele. Ha téged 8 évig csak magyarul tanítottak, és bekerülsz egy olyan közösségbe, ahol nem is engednek magyarul beszélni, milyen érzés lehet? (aki önként választja, természetesen más) Nem lehet mindenben képekben gondolkodni. "Hallod-e csont a csöndet" Ezt szerintem semmilyen képben, és semmilyen nyelven nem lehet elképzelni, ehhez magyar anyanyelv kell, ami beivódott a bőrünk alá, és nem lehet kitörölni, és főleg nem helyettesíteni.
A gondolatoknak(képeknek) a megfelelö kifejezése(leirása) pusztán gyakorlat kérdése. Amit magyarul kifejezek, azt éppolyan pontosan le tudom németül is irni. Söt talán jobban is, mert az anyanyelvem "rámragadt" otthon, a német nyelvtant viszont jobban átvettem, mint az ellépecolt, unalmas Magyar-nyeltanórákat a suliban. Pl: ha valaki csak magyarul tud, hiába van anyanyelve, ha nem járt iskolába, (gimibe stb), és csak a pult mellett emelgette a poharat, meg sem fog tudni mukkanni. (magyarul sem)
Ez nem mennyiségi kérdés! Nyelven gondolkodunk, ez tudományos tény, és a nyelv, a beszéd visszahat a gondolkodásunkra! Ezzel az érzéseinkre, így a tudat-állapotunkra: a Jelenünkre: hogy hogyan éljük meg az Itt és Mostot! Mi a helyzet azzal, aki egyik beszélt nyelvében sincs igazán otthon? Nincs tisztában önmagával! Arról már nem is szólva, hogy a magyar a legerősebb nyelv, szó szerint! Vele hangol a hang leginkább! :)
Én sem fordítom le a használt nyelvet oda-vissza a gondolatok megértéséhez és tolmácsolásához, de képeket sem észlelek. Mikor kérdezik, hogy kák tyibjá závút vagy diddzsu kámhirrü dáj, nem is tudom, milyen képeket képzelhetnék el.
Nem anyanyelven godolkozunk, hanem képekben. A képek a kör közepén vannak és körülötte a nyelvek, amelyeket megtanultunk. Természetesen azok a szavak jutnak eszünkbe elöbb, amelyik nyelvet a legtöbbet gyakoroljuk, és közelebb jutnak a kör közepén levö képekhez.
Németországban gyakran kell angolról németre forditanom. Ha az angol mondat elolvasása után kialakul a fejemben a kép, csak le kell irnom német szavakkal. Németekkel beszélve sem forditom le a szavakat magyarra.
"A magyar a teremtés nyelve" (Albert Einstein) Aki megpróbálja értelmezni, sok mindent megért. Anyanyelv=az anyánk nyelve. És ez a legnagyobb adomány. rajgy, gondolj bele. Ha téged 8 évig csak magyarul tanítottak, és bekerülsz egy olyan közösségbe, ahol nem is engednek magyarul beszélni, milyen érzés lehet? (aki önként választja, természetesen más) Nem lehet mindenben képekben gondolkodni. "Hallod-e csont a csöndet" Ezt szerintem semmilyen képben, és semmilyen nyelven nem lehet elképzelni, ehhez magyar anyanyelv kell, ami beivódott a bőrünk alá, és nem lehet kitörölni, és főleg nem helyettesíteni.
A gondolatoknak(képeknek) a megfelelö kifejezése(leirása) pusztán gyakorlat kérdése. Amit magyarul kifejezek, azt éppolyan pontosan le tudom németül is irni. Söt talán jobban is, mert az anyanyelvem "rámragadt" otthon, a német nyelvtant viszont jobban átvettem, mint az ellépecolt, unalmas Magyar-nyeltanórákat a suliban.
Pl: ha valaki csak magyarul tud, hiába van anyanyelve, ha nem járt iskolába, (gimibe stb), és csak a pult mellett emelgette a poharat, meg sem fog tudni mukkanni. (magyarul sem)
Nagyon szeretem a zenéteket,de az elmondottakkal kapcsolatban az a véleményem,hogy inkább énekelj,zenélj.
"Az hülye marad." Tetszik.