Крайка - обов'язковий атрибут національного українського костюма.
HTML-код
- Опубликовано: 21 авг 2024
- Крайка - домотканий кольоровий пояс. На перший погляд, здається незначна річ, але саме вона була обов'язковим атрибутом національного українського костюма.
Цей помітний аксесуар нерідко наділявся містичними властивостями і був своєрідним оберегом. Візерунки, що зображувалися на такому поясі, найчастіше містили захисні символи, а для їх створення використовувалися дорогі і помітні матеріали. Називали їх по різному: пояс, крайка, попруга, байорка та ін.
Існують дорослі і дитячі крайки, що розрізняються довжиною і шириною. Дитячі крайки пропорційно менші.
Фондова збірка Тернопільського обласного краєзнавчого музею нараховує більше 70 узорнотканих крайок, які датовані ХІХ - ХХ ст.
Найбільш типовими для орнаменту поясів Тернопільщини є композиції , в яких поле пояса заповнюється однорідним або різними щодо ширини безузорними кольоровими смугами , їх часто перемикали сухозлотою. Такий тип орнаменту загальноприйнятий на поясах щоденного вжитку.
Другий , широко побутуючий, тип становлять композиції з поздовжнім тридільним полем, середнє поле яких заповнюється або дрібними мотивами, укладеними за схемою косої сітки, або однорідними великими мотивами, які чергуються вздовж пояса ланцюгом. Бічні смуги виступають у вигляді комплексу безузорних смуг або смуг з дрібними, але щільно пов’язаними мотивами.
Найбільшою декоративністю відзначаються узорноткані поліхромні пояси Заліщицького та Борщівського районів. У Збаражі виготовляли широкі “волосові” пояси темно-зеленого або вишневого кольору. Одягали їх до сукняних свит збаразькі, скалатські і тернопільські міщани.
На межі ХІХ-ХХ ст. способи зав’язування пояса залежали від його розміру та форми одягу. Жіночі домоткані пояси найчастіше обгортали кілька разів поверх горбочок(обгорток), фартухів та зав’язували збоку, рідше зав’язували позаду. Орнаментований кінець, як правило «з кутасами», звисав донизу. Чоловіки зазвичай обмотували сітчастий пояс кілька разів навколо тіла поверх сорочки, а оздоблені китицями кінці підтикали з боків таким чином, щоб вони звисали донизу . Якщо ж підперізували верхній одяг, наприклад свити, то кінці підтикали з боків.
В українському народному одязі пояс-крайка вважався не просто одним із його компонентів - він був показником усталених етичних норм. Вважалось гідним осуду з’явитись на людях без пояса: це могла дозволити собі лише людина, котра втратила будь-яке сумління. Вийти на люди без пояса означало «розпоясатися».
Вікторія Безбах, завідувачка
сектору археології ТОКМ.
Автор відео - Оксана Кульчицька, старший науковий співробітник ТОКМ.