Nem Kell Félni a
HTML-код
- Опубликовано: 10 сен 2024
- #darksouls #eldenring #vlog
Ne felejts el követni minket mindenhol! 😉
📞 Discord felületünk: / discord
🔗 VOD csatornánk: bit.ly/2L1pjiG
😃 Facebook: goo.gl/f3nby4
🎮 Twitch: / otherworld_live
📷 Instagram: goo.gl/ycJSLF
👍 Itt tudsz támogatni minket: bit.ly/3RVsTMU
Én személy szerint amikor leülök játszani, akkor lazítani akarok, nem brutál kihívásokon átverekedni magam. Legyen jó a sztori, ne kelljen sokat sz*pni közben és szippantson be a világ, amiben játszódik az egész. Kihívás van elég a való életben is.
Így voltam ezzel én is, amíg nem játszottam a Sekiro-val.
Én is így vagyok vele, ezért is használtam trainert, amikor megnéztem az Elden Ring 3-at... :)
De sok más játékban is használom őket, én játszani és szórakozni akarok, nem magamat sz@patni! Persze én csak és kizárólag, single player játékokkal, illetve módban játszom. Nekem nincs türelmem az online idiótákhoz.
@@jozsefhorvath5241 spanom 3024 ben már van elden ring 3? :O
Ezt tipikusan azok mondják, akik életükben nem próbálták még ki ezeket a játékokat, ugyan olyan előfeltevések alapján mondod, mint Zoly mielőtt megtért volna. Játszd végig valamelyiket és már mást fogsz mondani, thank me later.
Ezért szeretem én az Assassin's creed játékokat.Gyors harcok,gyors győzelem.Ha már meg mászok egy tornyot akkor már boldog vagyok.
Nekem azért van különleges kapcsolatom a Souls játékokkal, mert volt egy pár éve egy nehezebb időszakom, amikor folyamatosan stresszeltem meg mindent rossznak láttam. Ekkorra már rég szemeztem a Dark Souls 3-mal, mint játékkal, mert nagyon bejött ez az egész tróntermes téma meg úgy ez a komor, sötét világ. Elkezdtem vele játszani és, ahogy egyre több és több kihívást tudtam megcsinálni és mentem végig a pályákon és bossokon, úgy lettem sokkal sokkal jobban mentálisan. Az a mentalitás járt végig, hogy ha ezeket a kihívásokat meg tudom csinálni, akkor minden mást is el tudok intézni és meg tudok ugorni. Ezután volt, hogy egymás után végignyomtam az összes soulsborne játékot - kivéve a Sekirot. Ez a felismerés vagy inkább filozófiai hozzáállás egyébként nagyon sok souls játékosnál megfigyelhető, elég csak RUclips-ra beírni, hogy "Dark Souls saved my life". Illetve van a Dark Souls első részében egy mondat, ami akárhányszor feladnék valamit elkezd csengeni a fülemben, ez pedig a "Don't you dare go hollow", mert lesz igazán Hollow, aki felad mindent és csak létezik. Nekem ezt adták a Souls játékok és emiatt lettem rajongója ennek a zsánernek.
Mintha csak az én történetem olvasnám hogy találtam rá a soluls játékokra 😅
Ráadásul nekem is rendszeresen eszembe jut ez a mondat.
Köszönöm, mintha én írtam volna.
Nekem kis túlzással az élethet való hozzáállásomat változtatták meg a Soulslike játékok.
Ez nem csak egy újabb játékstílus, nem egy a sok közül.
Ez egy életstílus, egy életérzés, játék a játékban, ahol a második játék maga az Élet :)
And dont you dare go hollow...
@@Vukovics_Gergoszívemből szoltál
*A Dark Souls-t támogatta a Xanax.*
meg a frontin
@@Zollee_Squirrel *Ugyanaz a hatóanyag csak más néven fut.*
10:49 De ott van az, csak át kell váltani a részletes leírásra. Egy gomb az egész. :D
Én is szenvedek a Souls játékokkal és imádnám felfedezni ezeket a világokat de egész egyszerűen nem tudom magam rávenni hogy a gameplayen átszenvedjem magam ezért cserébe, még walkthrough alapján sem. Nagyon tetszik a level design de ez a műfaj nem nekem íródott, ettől függetlenül jó látni hogy belekóstoltál a számomra ismeretlenbe és megosztottad az élményeidet/tapasztalaidat.
Nagyon jó videó, de két apróbb megfigyelésem van. 1: A nehézségi listák a souls játékokról: A legtöbb baromság, de legalábbis a mutatott biztosan. Míg a Shekiro tényleg talán jó helyen van, a Demons Souls a legkönnyebb messze földön. Na lehet vannak nehéz részei, a bonfire rendszer elég szigorú, de mivel az a legrégebbi souls cím, így ott a legegyszerűbbek a bossok is, a legtöbb egy egyszerű mechanikára épül, a világban is nehéz eltévedni, a questekhez minimális guide kell stb stb. Szóval óvatosan érdemes megközelíteni bármilyen hasonló listát. Nekem eddig pont hogy a DS 1 áll a Shekiro mögött a fergetegesen jó és bonyolult világdesign miatt, meg a pár szivatós boss miatt, de persze ez mindenkinek szubjektív.
2: A guide-król. Bár a questekhez legtöbbször kell guide, azért a souls címek anélkül is bőven élvezhetők. Arról nem is beszélve, hogy véletlenül első végigjátszásra a Bloodborne főbb mellékquestjei meglettek magamtól. Az Elden Ring talán kivétel ezalól, mert az open world miatt sérül a játék tempója, és emiatt én félbe is hagytam, de a DS 1-2-3 és Bloodborne maximálisan élvezhető guide nélkül. Arról nem is beszélve, hogy igazából ha a játékos egy buildnek szenteli magát a játék elejétől kezdve nem lesz lehetetlen dolga.
Nagyon sokáig én is kerültem a souls játékokat, ahogy csak tudtam.
Nekem áttörést a Hollow Knight jelentett. Egyszerű, aranyos, indie cím volt ami megtetszett és ugyan fele annyira sem nehéz, mint mondjuk egy elden ring, de kifejezetten jó ugródeszka a kezdőknek. A Hollow Knight-ban is megvan a felfedezés öröme, az az elveszettség érzés, amikor nem csak azt nem tudod, hogy jó irányba tartasz-e, de még azt sem tudod, hogy egyáltalán a te szintednek megfelelő részhez fogsz érni vagy sem. Aztán persze jönnek a pulzusnövelő boss-ok, majd a sokadik halál után a jól megérdemelt győzelem. :D
És emiatt a játék miatt gondolkodtam el azon, hogy, ha ez ilyen jól működik piciben, akkor milyen lehet nagyban? Hollow Knight után megvettem az Elden Ringet és ugyan végig (még) nem vittem, de baromira élveztem. :D
Szerintem Zoli, Te is tehetsz vele egy próbát. Steam sale-n már nagyon olcsón be lehet húzni (8-10 euro).
Szia! Hány százalékosra játszottad?
Nekem a dreamnail utáni részek kezdtek el nehezek lenni.
Azért kérdezem mert a path of pain- ig nem feltétlenül jutnak el a játékosok és az nekem elég sokáig tartott. Sokkal több idő volt mint akármelyik boss.
@@seed90hun Engem annyira beszippantott a Hollow Knight, hogy kepes voltam kiplatinazni, megcsinaltam az osszes Pantheont es siman ki merem jelenteni, hogy nehezebb az osszes soulsnal es soulslikenal, mindegy melyiket akarod 100%ra megcsinalni. :D
@@milannagy3175 Én oda még csak bekukkantottam, még nem volt érkezésem több időt ott tölteni .
Én több esetben nehezebbnek tartom mint a sekirot, amivel mostanában tolom, pedig hasonló mennyisèget játszottam velük .
@@seed90hun En csak a Pantheonokkal annyi idot toltottem el, mint az egesz jatekkal mindennel egyutt. Igy osszesen 120 oram lett benne. 😅
Sekirot nagyon meg kell szokni, de atlagban az is nehezebb, mint a souls cimek, vagy barmilyen indie soulslike. Viszont kihagyhatatlan az is.
Szia Zoli!
Nagyon tetszett a videód,ahogy beszippantanak ezek a játékok.
Néhány apróságot összeszedtem mint gondolataim:
-Ha map design akkor ajánlom a Dark souls 1-et,hihetetlenül jól van felépítve,minden kapcsolódik mindenhez....messze a csúcspont mapdesign terén
-A játék mindig vezet,csak nem látod. Elden ringben a site of gracekből néha látni halvány fénysugarakat,azok amolyan iránymutatók (de sajna a questekhez tényleg nemigen van útmutatás,és tényleg eléggé logikátlan) A dark soulsokban itemekkel csalogatnak ahová eljutva látni fogod a következő célt.
-A souls közösség.....hát igen,örök vitatéma a mimic vagy a pajzs használata (amúgy a varázslók pont nem,mert pl az elden ring dlcben nehéz velük a helyzet) de egy ember aki élvezné a játékot nemigen érdekli ez.
-Utolsó gondolatom,még annó SASnak köszönhetem hogy belebuzultam a DS1-be,aminél annyiszer hangzott el hogy ez a játék egy szar,hogy muszáj volt kipróbálnom :D ritka jó döntések egyike volt.
Én a helyedben,mikor nagy uborkaszezon van végigpörgetném mindet és egy kettő nem fromsoft játékot (Lies of P pl)
Addigis good luck Tarnished!
Csak hogy legyen itt egy nem toxikus komment is a "szektából" :) . 2021-ben szántam rá magam a játékokra azóta másra rá sem tudok nézni. A standard souls geek játékos vagyok: minden játék platinum, NG7+, SL1 no hit végigjátszások, PvP + amit el tudsz képzelni. Nem tartom kevesebbre vagy többre azt aki ilyen vagy olyan builddel játszik sosem értettem ezt faszságot. Ugyanis a souls játékoknak nem a nehézség a lényege az csak az út része a lényeg, hogy sosem adod fel, ahogy az életben sem - erre írok majd egy példát a hozzászólás végén. A sztori szerintem a legfontosabb és hogy azt az élményt kiváltsa ami nálad történt. Mindenképpen javaslom, hogy a Ds1-t és Ds3-t is vidd végig és nem csak a bossok miatt, hanem mert ott egy zseniális sztori zseniális lezárását fogod látni. A The Ringed City DLC-vel fog összeállni a teljes kép ahol a souls történelem 2 legjobb bossát kapod meg jutalomként. A DS1-t külön még azért is tudom javasolni, mert ha tetszett a pályaszerkesztés amit az Elden Ringben láttál, akkor azon becsokizol :) . A végére egy sztori, hogy miért élmény nekem a soul széria. Nem akarok neked spoilerezni, de a DS1-ben a játék közepén van egy duo boss ahol a legtöbb kezdő fennakad így oda jártam már tapasztaltként segíteni másoknak, ott hívtak be a leggyakrabban. Behívott egy játékos már ránézni is borzalom volt: fat roll, összevissza páncél, a mozgásán is látszott, hogy totál kezdő. Amíg a bossig eljutottunk 4 szer meghalt. Szerintem 10-szer biztos behívott a bosshoz segítőnek. Miután levertük steamen kaptam egy üzenetet (kiderült, hogy egy francia lány volt) mely szerint már órák óta itt szenved örök hála stb. Kb. 1 év múlva az első DS3 NG8 végigjátszáson vagyok. A DLC fő boss párszor megfingatott kezdtem kiakadni. Látok egy summon-t kék-lila karakter, nő, páncél nélkül. Ugye ez a souls szériában egyet jelent azzal, hogy jó játékos. Behívom. Köszön, leviszi magát szándékosan 10% Hpra sebzés bónusz miatt majd konkrétan egyedül leverte a bosst nekem alig jutottam szóhoz. Gondoltam ráírok steamen megköszönöm. Szerintetek ki volt? Nyilván ugyanaz a gamer akinek 1 éve én segítettem - idáig jutott az úton. Miután megköszöntem csak ennyi volt a válasz: "glad to return the favor." Szóval, gyertek csak soulsozni bátran, várunk titeket.
én háromszori nekifutás után végre legyürtem az elden ringet, és egy fantasztikus élményben volt részem! persze nem csináltam meg mindent, nem maxoltam ki, de máris azon agyalok, hogy milyen új builddel kellene nekivágni. bizonyos bossoknál haszáltam summont, és volt ahol nem. ettől nem lett kevesebb a játék, hiszen tök béna vagyok, és így kiegyensúlyozott volt az élmény. szerintem amíg szórakoztat a játék, addig kell játszani, és lehet növelni a kihívást ha többre vágysz, mert a játék ezt lehetővé teszi neked. ebben a játékban szerintem a felfedezés élménye az, ami beránt és bent tart, és a felfedezést nem csak földrajzi értelemben értem, hanem a saját képességeid felfedezését is jelenti számomra. hajrá mindenkinek ehhez, érezzétek jól magatokat és felejtsétek el a git gud kommenteket. a saját sztorid a summonos csajjal fenomenális!
Jó volt olvasni a kommentedet. A D3-ból pont a Ringed city dlc volt a kedvencem. Nagyon hangulatos az atmoszférája és a pályák designját imádtam. A ds1 meg úgy egészében jó volt de főként a karakterek fogtak ott meg. Mindegyiknek olyan érdekes volt a szála (Solaire 😢). De a fő kedvenc Souls játékom a Bloodborne! A világ, a lore és a gameplay ott éri el nálam az etalont. Remélem azzal is játszottál!
A dragon communion seal amugy egy catalyst, tehat faith alapu varazslatokat (incantation) tudsz vele “gerjeszteni” azaz varazsolni. Eppen egy olyan incantot nyomhattal el vele, ami buffolja a fegyvered, de azon kivul rengeteg masra is jo. Azert van a tavolsagi fegyverek kozott, mert tamadasra is ugyan ugy alkalmas, tuzet, villamot, ilyesmiket tudsz az ellenre csapni. 11:20
Pontosabban az egyetlen seal, ami Arcane scaled és a Dragon communion incantokhoz való. :)
@@fearcollins7425 Majdnem. Ez a seal mindenhez is való, mert neki van a legjobb scaling-je az összes közül.
@@fearcollins7425 valoban! En csak az incant alapot vettem figyelembe, koszi!
Nagyon örülök, hogy valaki beszélt erről.
Én imádtam a Bloodborne-t, de nincs annyi Frontin a világon, hogy nekiálljak más Souls-nak! 😅
Legjobb játékuk! (Szerintem). A DS játékokat ha "mágussal" kezded az lényegében cheat code! 😂 Szóval ha egyszer mégis ráveszed magad azzal kezd.
Nekem nagyon nagy ego boostot ad, hogy nőként nagyon jó vagyok a souls játékokban. (Olyan környezetben nőttem fel, ahol a lányokból nem nézik ezt ki, sőt..)
A Bloodborne volt a legelső "Souls" játékom és a mai napig a kedvencem az összes többi souls játékból. (Imádom a gótikus Lovecroft stílusú várost, témát és lore-t). Az-az érzés mikor legyőzöl egy nagyon erős bosst főként úgy, hogy nagyon low levelen vagy..annál nincs kellemesebb érzés! Örülök neki, hogy készülnek ilyen játékok, nem kell mindegyik játéknak 3 féle nehezségi fokozattal rendelkeznie. Jó, hogy vannak olyab játékok amik elvárják tőled, hogy taktikázz, gondolkozz és fejleszti a "skilljeidet".
Büszke vagyok mindenkire aki jó benne és azokra még jobban akik nem mégis képesek élvezni a játékot! Ne adjátok fel soha! 😊
Hát ettől a videótól nem lett több kedvem belevágni a soulsok es soulslikeok világába 😂
Ez egy kiváló videó minden szempontból!Gratula hozzá Zoly! Jó volt hallani ahogy elmondtad az egész történetet, ahogy veled megtörtént.
Valami hasonló volt nálam is.Megjelent 2011-ben a Dark Souls1 persze az Elder Scroll : Skyrim.V szintén ugyan abban az évben.Az én figyelmem is csak 1évvel terelődött rá egy ingyenes Xbox360 játékként az egyik havi csomagban.Hamar le is töltöttem aztán az elején konkrét 200-300 halál után jegeltem is pár hónapra.Azután egy baráti összeröffenés során előjött a DS1 mint beszéd téma ill beszéltek a barátaim mivel nekem nem volt sok közöm a játékhoz, tudtam meg azokat a dolgokat a játékkal kapcsolatban, amit te is elmondasz a videó alatt. Másnap el indítottam ismét a DS1-t, és már más szemmel, és hozzáállással és azóta nagy rajongója vagyok a szériának.A DLC-re is menj át nyugodtan a bossok előtt lehet annyit fejlődni a scadutree fragment-ekkel hogy jóval egyszerűbb megadni nékik a végső taslit. Próbálj majd ki ha van kedved egy Bleed-es karaktert nem fogsz benne csalódni.Jómagam 50 éves múltam és még mindig nagyon szeretem az Elden Ring-et, remélem lesz még 1-2 hasonló jó kis Souls mielőtt elhagyom ezt a planétát!
Az eleden ring tárgyaihoz van leírás a játékon belül. Inventoryban switch display (mid). Ezen játékok egyik lényeg hogy körültekintőnek kell lenned. Nagyon. Valamint, hogy neked kell kitapasztalnod, nem csak a világot, de a lehetőségeidet is. Nekem is sok év volt, több nekifutás, mire ráhangolódtam, és elkezdtem élvezni a DS3-al.
A mellékküldetések inkább közösségi felfedezést igényelnek. Egy átlagos játékosnak szinte lehetetlen egy FS játék összes titkát felfedeznie. Vannak fanatikus játékosok akik a 0. naptól olvassák a tárgy leírásokat és tesztelnek minden tárgyat minden NPC-vel minden helyen, majd a tapasztalataikat más játékosokkal. Miyazaki azt szeretné hogy a felfedezés ne csak egyéni hanem közösségi élmény legyen
Így van. Régebbi souls játékokat később játszottam, mint a megjelenés. Ezzel szemben az Elden Ring számomra pl. teljesen új élmény volt amikor párhuzamosan olvastam redditen a posztokat és láttam, hogy ki-hol-mit fedezett fel vagy a közösség nagyobb része leragadt ugyan annál a bossnál ahol én is tartok :)
a Stellar Blade mitől soulslike?
Jó megfigyelés! Nem az. Egy 7. generációs hack&slash akciójáték benne néhány Sekiro elemmel és az sem egy souls játék. Ennyi az egész.
Én nem szeretem a soulslike játékokat. Az Elden Ringnek vagy 6-7 alkalommal futottam neki, de mindig lepattantam. Nem vonzott be annyira, hogy egy ellenfélnek 20szor neki kell ugrani és hátha egyszer sikerül. Viszont nemrég volt egy leárazás és megvettem a Lords of the fallen 2-t. Már a harmadik végigjátszátst tolom és imádom, minden nehézsége ellenére. Ha befejeztem lehet mostmár más szemmel fogok tudni neki ugrani nyolcadszorra is az Elden Ringnek, ha egyszer lesz újra kedvem hozzá. Megpróbálom még egyszer én is guide-al.
Git gud
Pont az Elden Ringben tudod azt elérni leginkább hogy a bossok előtt felturbózod magad jobb flaskákkal, magasabb szinttel, erősebb fegyverekkel stb. a nyílt világ miatt. Egyetlen boss megölése nélkül +6 osig fel lehet fejleszteni a somberes fegyvereket amivel az első nagy terület bossainak nagy része simán lecsapható minimális erőfeszítéssel.
Mindenképp guide-al! Válassz egy kasztot és nézd meg a how to get op early videoját. Ez átsegít a játék eleji elveszettségen, olyan mint egy extended tutorial aztán belevághatsz onnan tovább magadtól is.
@@bencetakacs7600Nem unod még saját magad? 🫠
Én sem szerettem soha a souls gameket.Mikor volt a nagy hype az elden ring körül gondoltam rá nézek, kb 2 héten belül kiplatináztam,azóta már van benne 200+ órám. Nem értettem előtte hogy lehetett ez az év játéka, Mondjuk nekem akkor sem múlta felül a gowot,de megértem miért ez lett a goty.
Nagyon jó és érdekes videó! Én sajnos béna vagyok a stílushoz.. pedig egyik nagy álmom hogy végig játszok egy címet a stílusból xD én inkább " távolról csodálom" a soulsborn játékokat. Többel is megprobalkoztam de csúnya vége lett xd
Szerintem a játékiparnak jelenleg vissza kellene vennie a csúcs grafika hajszolásából meg hogy mindennek ilyen marha "cinematicnak" kelljen kinéznie. Nyilván jó látni mikor a brutál kidolgozott Manhattenben repkedsz Spideyként vagy az Avatarban Pandorán járkálsz de mikor kiderül hogy az előbbi játékot több mint 300 millió dollárba került lefejleszteni az azért megdöbbentő. De még a full lineáris Callisto Protocoll is több mint 200 volt cserébe alig volt ellenfél variáció. Vagy ott a Jedi Survivor ami nekem tavaly egyik kedvenc volt de olyan ramatyul fut mai napig néhány részen hogy az borzalom.
És akkor csodálkoznak az emberek ha tele van egy játék mikrotranzakcióval amikor mindössze 10 euróval kerülnek többe az ilyenek mint 20 éve.
Ilyen költésgek mellett 8-10 milliós eladásokat kell produkálniuk egy évben belül hogy profit lehessen belőle.
Az Alan Wake 2 mai napig nem termelt semmit.
18:13 azért ehhez hozzá kell tennem, hogy van egy csomó közösség és amikben én megmaradtam végül, azok nagyon igyekeznek a gatekeeper-eket távol tartani és minden alkalommal fellépnek ellenük.. meg kell találni azt, ami neked ideális.. mert egy jó közösség az rengeteget tud adni az élményhez és a fejlesztőknek is ez volt a szándéka, hogy közösséget építsen..
Jó, hogy végre van egy hosszabb videó! DE mennyivel jobb lenne, ha amiről beszélsz, az bemutatásra is kerülne, és nem elképzelni kéne miközben többet nézi az ember a fejedet, mint azt amiről beszélsz.
Sztem nem a Mage a legkönnyebb az Elden Ringben hanem a Samurai + Double Curved Sword + Bleed. Ugrás utáni támadással felstackeli maxra a vérzést és nagy sebzést oszt ki 🎉
A baldurs gate 3 referencia kapcsán csatlakoznék rá a beszélgetésre. A BG3 megmutatta sok idő után újra hogy mi az hogy rpg. Az rpg nem csak random pontok szetosztásáról szól. Arról szól hogy az ember több száz,akár több 1000 órát beletesz a világ megismerésébe. A souls játékokhoz nincs szükség guideokra. Nem csak az "S tier" fegyverek megtalálásával lehet kivinni a játékot. A játék az első fegyverrel kivihető ha felhúzod és elsajátítod a movesetjét. A questek opcionálisak, és ha a játékos veszi a fáradtságot a questhez tartozó itemek/dialógusok figyelmes elolvasására és értelmezésére akkor semmi szükség a guidera, végredményben erről szól a szerepjáték. Le kell arról szakadni hogy az Assassins creed egy szerepjáték. Az AC egy könnyed akció azoknak akik valami gyors, azonnali kielégülésre vágynak egy fárasztó nap után a melóban. Akinek nem tetszik hogy a bossok a souls játékokban nehezek, és hosszútávú elköteleződést igényelnek, azoknak van számos alternatívájuk. Nem kell ezt mindenkinek szeretni. Személy szerint én első végigjátszás során felfedezek a legjobb tudásomhoz mérten,majd egy NG+ban ha valamit kihagytam és nagyon szükségem van rá,vagy kihagytam egy questline-t, akkor ott kizárólag ezeket csinálom meg, nekem ez vált be, arany középút. Másik hogy mindenki úgy élvezze a játékot ahogy akarja, ha a souls veteránok egy szál alsónadrágba verik le Bayle-t az az ő dolguk, de ha valaki mimic-el akkor inkább annak kellene örülni hogy legalább mimic-el leverték,és örülni hogy azok táborát erősítik akik egyáltalánvalahogy leverték. Értem a git gudot, de mindenki legyen úgy jó ahogy jó akar lenni.
Hogy egy klasszikust idézzek
"Put these foolish ambitions to rest"
Pacsi
Az NPC questline-os állítással nem értek egyet. Azért nehéz őket megcsinálni mert egy ponton odarakják az NPC-t a mocsár közepére te meg úgy elsétálsz mellettük húsz méterrel hogy nem veszed észre. Millicent a kedvenc NPC-m a játékban de a questline-ja még guide-dal is szörnyű volt, Hyetta és Diallos szintén. Mások mint Ranni és Vulcano Manor nem voltak vészesek.
@@lharsay Persze, nem azt mondom higy nincs olyan questline aminek az NPCit direkt olyan helyre rakják ami kicseszés, és elkerüli a figyelmed. Csak azt állítom, hogy a nagyjábóli helyre lehet követleztetni az itemekből/dialógusokból, onnantól meg szerintem attól függ hogy megtalálod-e hogy mennyi időt fektetsz a hely figyelmes felfedezésére, ez szerintem alap RPG elem kellene legyen. Ha tudod legalább a nagyjábóli helyet, de még úgysem találod még mindig ott a guide vagy fextra, hogy csak a locationt kelljen megnézni, ami még mindig jobb mint a teljes questline végigyoutubozása azt gondolom. Ezt mondom úgy hogy nekem sem volt meg egy rakat npc, első menetre, de szerintem nem is feltétlenűl baj az. Sok RPGaz újrajátszhatóságra épít személy szerint pedig élveztem hogy NG-ben nem csak végigrohanás volt hanem érdemi sztori. :)
Furcsa, hogy arról nem beszéltél, miért szeretik sokan ezeket a játékokat. Mármint a kihívás egy dolog, sok ember van akinek önmagában a kihívás egyben felhívás is, azonban egy adott boss legyőzése utáni katartikus érzés az, ami hatalmába kerít, és visz tovább a következő boss...akarom mondani bonfire-ig. Amikor először hallottam a Dark Souls-ról, úgy jellemezték, hogy MINDEN játék ahhoz képest lóf.sz. Ez a legnehezebb videojáték evör (ez így ebben a formában nem igaz). Nos, fantasy rajongóként nekem egy világ ahol minden ellenfél halálos lehet, és a te leleményességedre van szükség, hogy túlélj (meg a buildedre) nagyon is adta magát. Arról nem beszélve mennyire kidolgozták ezeket a világokat, a lore-t (amit szokás kritizálni, hogy valójában nincs). A felfedezés öröme szintén jelen van, miközben sosem tudhatod milyen kihívásokkal kell majd szembenézned. Az Elden ring achievementekhez hozzászólva: Nálam pl azért nincs meg XY boss, mert teljesítményproblémáim vannak. Egy ASUS ROG Strix laptopom van, RTX2070-es káryával, 16GB RAM, egy i7-es proci társaságában. Na mármost ezen a konfigon minimum grafikán, DLSS-el meg anélkül is elég gyatrán fut a játék. Nem szaggat, de nagyon ugrál az FPS, nincs egy fix érték, és rohadtul nem mindig akkor veszi be a játék az input-ot, amikor én lenyomom a kontrolleren. Így meg kicsit nehéz haladni, bár az első zónát megcsináltam tisztességgel :D Viszont elment a kedvem akkor, amikor azért haltam meg mert nem vette be az inputot a játék, a lag miatt. Úgyhogy hanyagolom amíg nem szerzek be egy asztali PC-t.
A katarzis résszel a kommentedben totál egyetértek! Egyszerűen fühhővé tesz a játék. A másik meg a világok és a rejtett lore az elképesztő hangulattal ami behúzza az embert! (Nálam főként a Bloodborne az etalon a Lovecraft és a gótikus stílus miatt)
köszi hogy rábeszéltél... egyszer 10 éve befürödtem a darksouls 2 vel, akkor megfogattam hogy soha többé ilyen. Most meghoztad a kedvem hogy adjak még egy esélyt, meg is vettem -22.000,- és már az 5. óra után megbántam a vételt. nemhiszem hogy játszok még from gamel... jó elcsesztem a délutánom és pénzem a semmire. Kösz a jótanácsot.
hól tudtad ennyi év után megvenni 22 k ért ?
Nem nagyon szoktam videók alá kommentelni, de itt kivételt teszek. Nagyon jól összeszedted, hogy mi miatt is tudnak beszippantani a souls like játékok, illetve, hogy milyen magas színvonalat képviselnek a jelenlegi felhozatalban. Részemről emlékszem mikor 2009-ben kezdtem a Demon Souls-al, a rengeteg halál ellenére rég élveztem már úgy játékot. Azóta lepergett Dark Souls 1-2, Bloodborne, majd a Nioh platina már PS-n. Ezután kicsit ráuntam a stílusra és pár évig hagytam pihenni, viszont a mostani nyári Steam Sales-n behúztam akcióban az Elden ringet és ugyanaz a feelingem van, mint anno, nem ereszt a játék. Az alapjáték után tervezem a kieg megvételét is, egyszerűen így, hogy open world lett a játék még zseniálisabb..
Szerintem a Dark Souls 2 a legkönnyebb DS az összes közül.
Elég ideges alak vagyok, nekem a játékok inkább levezetés mint rendes hobbi. Dead By Daylight, Fall Guys, ilyesmikkel vezetem le a napi stresszt. Nekem egy souls játék csak plusz idegesség, bosszantó a nehézségük. Csak bizonyos mennyiségű alkohol vagy nyugtató után lennék képes játszani olyanokkal.
Én pont ugyanígy vagyok vele én egy játékot azért jatszok hogy élvezzem szórakozzak vele. Nem pedig azert hogy felbassza az agyam 😅
A DLC- t ne hagyd ki, nagyon jó és így lesz kerek a sztori.
Nálam nem a nehezen legyűrhető bosszokban és ellenfelekben leledzik a souls-témától való távolságtartás. A settinget szeretem, a háttér lórt is és a harcrendszert is meg tudtam kedvelni. Amit már nehezebben viselek, az az, hogy a játék nem a kihívások miatt nehéz. Hanem frusztrálóan, amit utálok. Mert nincs benne normális mentési rendszer. Nem menthetsz akkor, amikor neked jó. Ez pedig feleslegesen fárasztóvá teszi a játékot, ha meghalsz egy olyan bossnál, akinek nagyon hosszú a runja. Engem ezzel veszített el anno a játék. És nem igazán szerzett vissza. A klasszikus CRPG-k is tudtak nagyon nehezek lenni, de az, hogy tudtam menteni, és visszatölteni, nagyon sokat segített. Ugyanígy FPS-ek, TPS-ek esetében is jól jött ez a funkció. A játékok ezzel nem lettek könnyebbek, csak nem frusztráltak. Így is vért izzadsz egy-egy húzósabb résznél, de legalább azonnal visszatöltheted az állást, és ott folytathatod, ahol abbahagytad. Ezt a lehetőséget hiányolom a soulslike zsánerből.
Én személy szerint a Metal Gear Solid 3 után éltem meg ezt a fajta elszürkülést. Az egész MGS szériát végigjátszottam (amik eddig kaptak PC portot). Első nekifutásnak szerettem volna kronológiailag haladni ezért kezdtem a 3-al. Miután befejeztem akkor ürességet éreztem játékok terén hogy az valami hihetetlen. Ezután neki álltam az 5-nek, és hát nem volt rossz egyáltalán de személy szerint, számomra a 3-nak a közelébe nem ért. Ezután jött az első rész, ami lényegesen jobban tetszett mint az 5, de számomra még mindig nem volt olyan jó mint a 3. Végül jött a 2, ami szintén tetszett, de nem annyira mint mondjuk az 1 vagy a 3. Ettől függetlenül én az összeset zseniálisnak tartom, nagyon kevés olyan játékkal játszottam ami így eltudott gondolkodtatni és ekkora hatással lett volna rám. Ha rangsorolnom kén akkor talán így tudnám őket:
1. MGS3
2. MGS
3. MGS2
4. MGSV
Zoli, a sealek arra szolgálnak hogy incantation-okat (csodákat) használhass vele pl tüz dobás stb :D
Nekem későn jött egy kicsit ez a souls like éra. Egyszerűen nincs időm rá. Heti 2-3 szor tudok játszani, akkor is max 1-2 órát. Próbáltam az elden ringet, szerintem több idő kell rá. Másik szempont meg a történet. Akinek fontos a játékokban a sztori (nekem kb az első helyen van), annak nem fognak bejönni ezek a gamek. Nem azt mondom hogy nincs sztori ezekben, de egy 2 napig tartó bossfight olyannyira szétdarabolja a történetet,hogy mire levered a bosst azt se tudod miért kellett leverni. Úgyhogy többszörösen hátrányos helyzetben vagyok, az időhiány+ meg a sztori se halad mert 2 nap 1 boss, esete miatt nálam ezek a gamek kilőve.
Mintha az univerzum valamiféle tréfát űzne velem, alig pár napja vittem végig a Shadow of the Erdtree-t, erre most itt egy ilyen videó :)
Az a helyzet Zoly, hogy nagyon örülök annak, hogy a kíváncsiságod felül tudta írni a kezdeti viszolygásodat a műfajjal kapcsolatban.
A Souls közösség toxikus részével pedig érdemes nem foglalkozni, nem nekik és nem miattuk játsszuk ezeket a játékokat, kretének meg amúgy is mindenhol vannak.
A quest-ekkel kapcsolatos észrevételed meg 100%-ban osztom, sztem a Fextralife szerkesztőit kell megkérdezni arról, milyen érzés guide nélkül megcsinálni ezeket :D
Örülök, hogy megkérkeztél, további élményekben gazdag és sikeres Fromsoft élményeket kívánok!
Sosem szerettem a nehéz játékokat, nagyon nagyon előnevelt koromban (15 és 20 éves korom között) még CHEATEKET is használtam, aztán szép lassan leszoktam erről és elkezdtem a kihívásokra koncentrálni, de akkor is minden játékot easy fokozaton nyomtam.... majd jött a Bloodborne 2015-ben és teljesen megváltozott az addigi attitűd. Olyan szinten beszippantott a mechanika, a hangulata, a zenék, hogy onnantól végérvényesen Myazaki leghűbb alattvalójává váltam és ez azóta is tart. Végigmentem az összes FromSoft játékon (a Sekiro-t kivéve), és ha valaki megkérdezi, hogy mi a jó ezekben, akkor annyi tudnék mondani, hogy: tartalom és jutalmazási rendszer. Mindig lesz motivációd, hogy nekimenj 10-edjére is a bossoknak, kitanuld őket, alkalmazkodj hozzájuk, megvizsgáld a gyengeségeiket és amikor sikerrel lenyomsz egyet akkor az kb. az orgazmushoz hasonló eufória. :) A tárgyak, itemek, amiket értük kapsz pedig elképesztő jutalomérzettel látnak el. Az Elden Ring pedig olyan szintre emelte ezt a DLC-vel együtt, hogy nem egyszer azon kaptam magam, hogy hajnali 2 van és még mindig fölfedezek és takarítom a dungeon-öket. Olyan mennyiségű tartalommal látták el ezt a játékot a japánok, amit talán csak a Witcher 3-ban tapasztaltam. Ha van játék, ami maximálisan megéri az árát, akkor az Elden Ring+DLC az.
Zoly, neked meg respect, hogy beleugrottál ebbe a világba, habár én a Dark Souls 3-mal kezdtem volna az ismerkedést a 2 helyett. Ott szerintem tökéletesen be van lőve a nehézség a trilógián belül.
P.S.: Egy kis pontosítás: A Stellar Blade action focused játék, nem soulslike. A Wukong sem lesz az.
Pedig a Sekiro talán a legjobb ezek közül. Számomra :)
Sekiro-t csak ajánlani tudom. Én rongyosra játszottam és nem untam meg! X'D
Egyedül a Sekiro-t vittem ezekből a játékokból. Ott sikerült eltalálni azt a balanszot, ami élvezhetővé tette az egészet. Ott (sok szopás árán) megvertem minden ellenfelet, minden bossot, az utolsó, végső ellenfél kivételével... Az már egyszerűen túlment a szopatás minden határán és akkor már komoly veszélybe került a kontrollerem és a józan eszem épsége...
Az egy teljesen más típusú játék.
Ajánlom az Elden Ringet, az eggyik legjobb játék valaha
Hasonló cipőben voltam én is sokáig, úgy voltam vele hogy nem azért játszom egy játékkal, hogy felhúzzam magam, hanem hogy kikapcsolódjak. Anno kipróbáltam az első DS-t, 1-2 óra után úgy voltam vele hogy hagyjanak ezzel békén. Az első soulslike amit végigvittam, az a Jedi Fallen Order volt, de azt is csak a SW téma miatt, padawan nehézségen. A formula érdekes, meg tetszett a felfedezgetés, de ahhoz túl türelmetlen voltam hogy komolyabban kiismerjem az ellent, hozzá voltam szokva az átlag játék papírkatonáihoz. Nem sokkal később nagyon unatkoztam, nézegettem a game pass kínálatát, ott pihent a Code Vein, kipróbáltam, egészen megfogott a játék, tetszett hogy volt velünk egy társ aki folyton feltámasztott, eléggé megkönnyítette a játékot. De az igazi vízválasztó ezután jött, kipróbáltam a ps+-t valamelyik Pókember játék miatt, aztán még volt két hét az előfizuból, gondoltam miért ne játszhatnék a Bloodborne-nal, annyi jót hallottam róla. Ez volt az a játék, ahol megértettem miért szeretik annyira a souls játékokat, teljesen beszippantott, az elején úgy voltam vele hogy játszom egy kicsit, aztán ha nagyon nem megy akkor abbahagyom. Folyamatosan haladtam előre, mindig rájöttem hogy igen, itt én voltam a hülye, és mindig sikerült az akadályokat elhárítani. Tényleg éreztem azt, hogy fejlődöm, egyre jobban tudom aprítani az ellent és a pulzusom sincs az egekben. A BB után pedig jött a nagy kihívás, a DS2, ami egy nagy anomália számomra a FromSoftware souls címei között, valahogy olyan mintha nem ők csinálták volna. Röviden tömören, sikeresen végigvittem, megöltem minden boss-t és boldog ember lett belőlem. Azóta folyamatosan tolom a souls címeket, DS3 és az Elden Ring is megvolt, Nioh, Lies of P is kivégezve, sőt azóta a Jediket is végigtoltam Jedi Master szinten. Most épp a Wo Long-ot nyomom, ami tuti nem a nehézségével lesz emlékezetes, mert az kb nincs.
Az a jó ezekben, hogy ha egy DS-t végigtolunk, onnantól kezdve a többi játékban is tudni fogjuk hogy hogyan kell játszani, tudjuk hogy ha mondjuk egy brutál méretű fejszével akarunk csapkodni akkor hogyan fejlesszük a karit hogy hatékonyan bánjunk vele, tudjuk majd hogy milyen itemeket érdemes használni, hogy védekezzünk bizonyos támadások ellen, ha valami nagyon messze van akkor tuti van egy shortcut stb. Onnantól kezdve, hogy egy játékban már otthonosan mozgunk, a többibe is nagyon hamar bele lehet rázkódni. Konkrétan a Sekiro-t még azért nem vittem végig, mert a többi címben dodge-dzsal oldottam meg mindent, itt meg az nem létezik, a parry-hez meg még ügyetlen vagyok. És ennyi játék után én is azt mondom, hogy a souls játékok nem nehezek, azért tűnik úgy mert a mai játékfelhozatalban nem vagyunk rákényszerűlve a kihívásokra, teljesen más mentalitás kell ezekhez a címekhez. Az tény, hogy bizonyos boss-oknál igen szivesen dobnám a kontrollert a tévébe, de itt jön a képbe hogy ki kell ismerni az ellenfelet, vagy megnézni yt-on hogyan lehet cheese-elni. Zolyval egyetértek amúgy, a DS közösség kegyetlenül toxikus, számtalanszor kerestem rá az ellenfelekre hogy mi lehet ellenük a taktika, a kommentek nagy része a git gud, meg hogy béna a játékos. Sőt, egyenesen a hét főbűnhöz tartozik, ha valaki behív egy npc-t a boss ellen, mert az kvázi csalás hogy valaki használja a játék által felkínált segítségeket.
Zoly utolsó mondataival pedig egyetértek, a mai játékok jelentős része inkább film akar lenni, sokszor azt érzem már hogy többször nézek átvezetőt, mint hogy játszanék, cutscene cutscene hátán, erre itt van a DS, amiben kb. az elején meg a végén illetve a bossoknál van némi átvezető, aztán csak játszani kell. Szeretem a jó sztorikat, sőt én csak singeplayer gamekkel játszom, de egyszerűen unom azt a felhozatalt ami az utóbbi időben van, annyira jó érzés leülni egy játék elé, amit játszani kell és nem nézni.
Jó lett a videó. Én csak a DS2 ben voltam elveszve..franc se tudta 100óra után hogy mit kell csinálni :D
Ha már souls játékok akkor próbáld ki a NIoh-kat :)
Én azért szeretem a Dark Souls stílusú játékokat(a fantasy világ mellett) hogy 1-1 boss harc élesíti a reflexeimet.
Az nekem se tetszik amikor 1 horda enemy jön szembe.
Engem ez a játék egész egyszerűen nem tud megfogni az egész dark souls-sal egyetemben. Nagyon szerettem belőlük a végigjátszás videókat, de már akkor a nézése közben frusztrált az iránymutatás hiánya. Több esetben amikor elvan mondva, hogy merre menj, mit csinálj, valahogy a játék nyelvezete számomra érthetetlenné válik, pedig nem annyira szar a szövegértésem. Vagy ahogy a videóban is elhangzott a quest line-os példa, azzal is teljes mértékben tudok rezonálni. Egy ekkora területen elveszve kóborolni, npc-kre emlékezni, hol találod őket, sikerült e vajon, stb. nagyon frusztráló. És a szóban forgó sztoriról a tárgyleírásokon keresztül ismerkedni, miközben ezerrel kell olvasni a guide-okat mert különben értékes jutalmakról, boss-okról, vagy ne adja isten, egész területekről lemaradsz. Én nem szeretek és nem is tudok így játékot játszani. Ennyi erővel elolvashatnám egy filmnek is a szinopszisát, majd beülök a vetítésére, és időnként elmondom, mi fog most történni, hátha más is kíváncsi rá. Valószínűleg ugyanúgy elvernének mint ezekben a játékokban. A játék másik része viszont, az ellenfelek által adott kihívást sokkal jobban viselem. És pont ettől válik sokkal szimpatikusabbá számomra egy Nioh, amiben ugyanúgy ott a sztori, meg a kihívást nyújtó nehézség, de kvázi pályák vannak, amikre betudsz menni, és nem kell egy Elden Ring méretű pályára emlékezni, hanem töviről hegyire belehet azt járni mérettől függően, amennyire épp időd van.
Egyszerűen csak annyi a bajom a souls játékokkal, hogy már nincs kedvem szivatni magam.
A Bloodbourne-t megpróbáltam, de az első mini boss is felhúzott.
Nincs már kedvem újra kezdeni akárhanyadjára, nincs már kedvem idegeskedni.
Hozzáteszem az sem jó, ha egy játék már önmagát játsza végig, valamennyi kihívás kell.
Eddig a Horizon: Forbidden West első boss harca tetszett, de az is legkönnyebb fokozaton.
Annál tovább meg nem mentem.
Az valamiért bejött.
Meg én az online játékokhoz vagyok szokva, mostmár jobban élvezem a közös mókázást, mint az egyedülit.
Gyorsabb, könnyebb, szórakoztatóbb.
Esetemben amikor megkérdeztem a barátaimat miért nem akarnak játszani vele, a legtöbb esetben szimplán annyi az oka, hogy nem szeretik/érdekli őket a fantasy maga. Van aki lövöldözni szeret, van aki focizni és van aki kardokkal szeret csapkodni. Kinek mi
én az egyik youtube csatornán néztem végig a DS3 végigjátszást és nekem abból ennyi bőven elég volt :D én is relax gamer vagyok, szórakozni akarok amikor játszok. De azt elismerem, hogy biztos nagy erőt és kielégülést tud adni amikor legyőzöl egy bosst.
Abban a videóban hallottam először ennek a DS communitynek a szabályairól: aki varázslóval játszik az bzi, aki pajzsot használ szintén stb... sose értettem, hogy ezek mért jók. Kvázi előbb kapsz respectet ha nem játszottál a játékkal, mintha igen, de varázslóval :D
Itt a leírása a skeletion-nak. Csak nem olvastad el az inventoryba.😅
Ne mondj hamis információkat az embereknek.
Ashen remains in which spirits yet dwell.
Use to summon the spirits of two skeletal militiamen.
These are the spirits of militiamen who live in Death, and will continue to rise again until properly finished off.
This is the grotesque fate of those who come into contact with Deathroot.
Első videó, amit látok tőled. Instant sub
Nekem az első souls játékom az Elden Ring volt. A legelső Tree Sentinel nagyjából 60-70 alkalommal ölt meg, mire végeztem vele és én akkor még azt hittem, hogy azt mindenképpen meg kell ölni és a saját bénázásomra fogtam mindent, mivel ezelőtt semmi tapasztalatom nem volt ezekkel a címekkel.
Birom a souls like játékokat, talán még fannak is mondható vagyok, de soha nem állítanék olyasmit, hogy csak a from software játékai a jók (pl a mortal shell iszonyat jó, hangulatos, formabontó), vagy hogy csak bizonyos kaszttal szabad végig játszani, mert csak az igaz út. Örülök, hogy el tudod mondani, hogy miért jók ezek a játékok, mert én nem tudtam elmondani. Főleg így, hogy előtte nem szeretted őket.
Én magam minden souls borne game et min 3 szor kivittem. Így elmondhatom magamról, szeretem mindet. Ezt félretéve egy barátom szerette volna elkezdeni az Elden ringet. Összeraktam neki egy a lehető legegyszerű mage buildet, hogy élvezze a játékot. Mára kivitte és már elkezdte az uj samuráj buildjét.
Jó dolog hogy kipróbáltál valami újat, amit korábban nem. Igaz, vicces hogy ehhez az kellett, hogy kiéheztessenek a játékgyártók. :)
Annó egyszer csak belekezdtem én is a dark souls 2 -be. Akkor még nem hívták ezt "műfajnak", (most sem gondolom hogy az volna) és a souls "szekta" sem létezett még, inkább csak egy nehéz, akció/rpg hibrid volt, ami sokak fantáziáját megragadta. A második részt sokan kevésbé tartották jónak mint az elsőt, és pályatervezés szintjén lehet hogy így igazuk is van, de én személy szerint imádtam azt a játékot. Majula pl valami fantasztikus volt. A nyugalom szigete, az egyetlen hely ahol semmi nem akar megölni, tele rejtélyekkel. Az egyik kedvenc játékom lett a dark souls 2.
Az elden ring szerintem azért (is) megy akkorát, mert nem az "ubisoft nyílt világ" receptet követi. Az ugyanis arról szól, hogy van ugyan egy nagy térképed, de mindenhol minden pont ugyanolyan. legenerálja neked azt az ellenfelet ami a szintedhez való, azt a jutalmat ami talán hasznos lehet neked, és olyan felesleges dolgokat csináltat veled, hogy nyiss ki x ládát. Hörcsög játék automata generált tartalommal. A helyszínek is legfeljebb abban különböznek, hogy az egyik fehér, mert "havas" a másik barna, mert "homokos". Én nem azt állítom hogy ez rossz dolog, hiszen sokaknak erre van igénye. Ugyanakkor vannak mások, akik számára sokkal jobb, ha kapnak egy nagy világot, amiben mindennek megvan a maga helye, és az egyes helyszínek egyediek, és különlegesek, ahol nem autómatikusan generált tartalom van, hanem csak azok a tárgyak és lehetőségek, amiknek tényleg ott a helyük. (might and magic?) Manapság az elden ringen kívül nem nagyon tudom sorolni az ilyen címeket. A dlc egyébként tényleg irgalmatlan nehéz, mondhatom hogy igazságtalanul nehéz, a végső ellenséget legalább százszor próbáltam megölni egy lvl 200 -as erőemberrel, legjobb páncélokban, 24 -esre húzott fegyverrel, és palyzsokkal, hiába. Mindig rongyá vert a szemét. Végül két bitang erős játékos megverte nekem radhant úgy, hogy távolról szemléltem őket nehogy rám csapjon kettőt vagy hármat, mert akkor vége. Szégyen, de ez van. A sekiro -t sem tudtam végig vinni, "Great Shinobi Owl" túl nagy falat volt nekem.
A dark souls "közösség" ha van ilyen, valóban nem túl kedves. Legutóbb egy forum témában okoskodtak bele, hogy segítőt idézni az elden ringben az "csalás". Nyilván nem az, a játék szerves része, azzal tervezték. Használni nem kötelező, és valakit azért piszkálni mert él a játék által nyújtott lehetőségekkel, teljesen igazságtalan.
From software -től a legjobb játékok szerintem az első két dark souls, és a bloodborne. Ezt az utolsót többször is végig játszottam, mindenképpen javaslom kipróbálásra, ha ilyen ínséges idők jönnek, mint most.
Más cégektől hasonló próbálkozás a "the surge", és a második része. Kiváló játék mind a kettő, valamint a "nioh" mindkét része. Ezeket mindenképpen tudom javasolni.
Minden genyózás nélkül írom, de ezzel a videóval pont azt demózza az óvézoli, hogy mennyire előítéletes (a játékokkal szemben is), hogy most jött rá, hogy a dark souls nem csak egy bosstól bossig dolog. Egy kritikát megfogalmazó embertől ez több, mint kétséges.
Én leszek a kivétel. Szerintem az elden ring az egyik legnehezebb souls játék. Egészen addig, míg nem néz az ember youtube videókat róla. Komplett map részeket nem vettem észre, és nem tudtam merre tovább. Ez volt az első játék, ahol videókat kellett néznem hogy merre kell menni. Mit hol lehet összeszedni. Korábbi DS játékokban semmit nem néztem a játékról, buildokat sem.
Ráadásul nem is tudtam mennyire szivatom magam, amíg nem néztem meg az első gameplayt. Ott szembesültem, hogy másoknak mekkora sebzésük van, mennyi flaskájuk, valamint mekkora szinten állnak neki ugyan annak a bossnak.
Nekem az Elden Ring volt az áttörés. Kipróbáltam korábban a Dark Souls játékokat, azt hiszem a harmadik részét. Egyszerűen nem fogott meg. Néztem belőle élő adásokat is, de nem kötött le, még a kedvenc streameremet sem tudtam nézni miközben játszotta a DS-t. Majd kijött az Elden Ring. 2 évég a megjelenése után néztem meg először róla egy gameplay videót. Egyből megfogott a játék, meg is vettem. Már van benne kb 200 órám és most viszem végig harmadjára különböző buildekkel.
Úgy megnéznék egy Salt and Sanctuary kritikát :D
A souls-ra én a nehéz szót azért nem használom, mert inkább szörnyen tapasztalatigényes. Az összes souls ugyanazt fogja nyújtani azoknak akik frissen kezdik és azoknak is akik már veteránok. Eléd tesznek minden eszközt és boldogulj. Persze ez nem mindenkinek kulcs a szívéhez, de ez van, nem akarnak mindenkinek megfelelni és ez így jó, csak a community emberekből áll és így képesek rosszul átadni ezt. A souls műfaj a tough love videójátékos megfelelője, mert nem fogják fogni a kezecskédet ha hibázol, sőt a saját öklöddel fognak megagyalni ha hagyod.
Nekem a souls műfaj meghatározó volt, főleg hogy 11 éves korom óta velem van. Megtanultam, hogy feladni sose lesz megoldás, hogy nincs mindig egy titkos mindent megoldó dolog a problémáimra és hogy nem mindig van megoldás.
Nekem személyesen az Elden Ring nem volt a kedvencem, de boldoggá tesz, hogy ennyi ember élvezi és jut túl azokon a mentális kihívásokon amiken én is.
Nagyon nagy kettősség van a videóban és ezt nem rosszból mondom.
Az emberek többsége nem csak azért nem játszik a souls játékokkal mert nehéz, hanem mert ahogy említetted guide line nélkül kb élvezhetetlen és ezt többször említetted, hogy mekkora öröm felfedezni valamit meg legyőzni egy ellenfelet. Ez mind szép és jó de újra és újra előjön, hogy amúgy kell guidet használni, hogy mit hol talál az ember ha élvezni akarja vagy mondjuk egy bosst 90 ütés helyett 50-ből megölni.
Kb souls 3-as tapasztalatom, hogy valami csávó karjából sárkány jött ki, aki 1 ütéssel megbasz, de ha egyből le tudom nyomni mielőtt kijön a sárkány akkor win. Tehát vagy tudod ezt vagy nem és ez a játék kb 30-40. perce.
Ugyan ez a questelés. Ha azt se tudod hova menj, azt se tudod, hogy hol találtad a questet, azt se tudod, hogy teljesítetted-e akkor ott mikor lesz meg az "aha" pillanat? Majd ha a guide-ban elmondják, hogy ja amúgy elbasztad és most nem lesz meg ez vagy az a cucc ami kb 10 szintig a legerősebb dolog lett volna szóval kb. rá vagy kényszerítve, hogy guidokat nézz, hogy hol találod a cuccokat, hogyan tudod megszerezni, melyik bossal nem érdemes szórakozni, mit mi után éri meg húzni mint skill point, melyik elixír, melyik varázslat lesz hol és ezt hogyan kell alkalmazni.
Tehát nagyon a lényege a videónak, hogy milyen élvezetes úgy végig vinni egy játékot, hogy kb készen kapod, hogy mit, hogyan, hol lehet megtalálni, milyen sorrendben kell végig csinálni, fejleszteni mert ez így sokkal könnyebb. Lehet persze nem guidokkal menni, de ez hány százaléka is lesz az embereknek? Mondjuk az emberek 50% jut el egy boss-ig akkor ebből lesz mondjuk 5-10% aki totál magától tolja a többi meg mind guidokat használ, hogy tudja mi merre? Ha 10-ből 2 ember fejezi be akkor mondjuk 100-ból 2 tolja guide nélkül? Ebben mi a kvázi játék? Miben különbözik ez attól, minthogy a map kijelöli baszott nagy jelekkel, hogy menj oda paraszt és öld meg ezt a szart, mert ilyen tekintetben semmi különbség nincs, csak annyi, hogy míg más játékokban ez beépített, itt ezekhez be kell a google első találatát meg kell nyitni vagy a youtube első videóját és akkor ott lesz a megoldás. Ez pedig az egész videóra igaz, hogy egyik kézzel arról megy az elismerés, hogy de kurva jó dolog felfedezni a dolgokat, meg kitapasztalni a másik része meg, hogy "hát kellenek a guidok külső forrásból, mert ha a játék rakja a szádba akkor unalmas".
Félreértés ne essék, szerintem se sok jó játék van, amik kijönnek a többsége szörnyen sablon, könnyű, feleslegesen szopatós vagy inkább úgy mondom, hogy nem játék. Valahogy 8 óra meló után nem sok kedvem van guidokat olvasgatni arról, hogy hogyan tudom élvezni a játékot (sőt őszintén már a faszom azzal is kivan, hogy kifizetem az 50 eurót és akkor grindoljak X órát, hogy megnyissa a kurva fegyvert/karaktert amiért fizettem), de ahhoz se hogy leüljek és borderlandsban öljem az 1200 egységes horda sereget azért, hogy a harc közben 14x kelljen fegyvert cserélni mert annyi jobb fegyvert dob a trash mob is és az igazság az, hogy kb ez a két véglet van. Vagy trash mobot ölöd 1000 számra vagy guidokat kell olasni az első 30 percben, hogy mit kell csinálni.
Pontosan ez.
Egyszeruen nem jo felbeszakitani az elmenyt azzal, hogy elkezdesz egy guidot olvasni mit kellene csinalnod. Elden Ringben szornyuek a kuldetesek, raadasul erteni se lehet mit mondanak, mert nyakatekert angolt hasznalnak. A legszebb pedig az egeszben, hogy siman elronthatod a kuldit es akkor bye-bye.
Te nem azért nem játszasz souls játékokkal, mert azok olyanok, ahogy leírtad, hanem mert azt HISZED hogy olyanok - pedig nem (egészen). Azt hogy merre kell menni tovább, nagyon hamar megtalálja bárki 70-es IQ felett, ahogy a bossok legyőzésének a módját kitalálni sem atomfizika - az amugy FULL OPCIONÁLIS questek meg hol könnyűek és egyértelműek, hol meg nagyon nehezek, de ilyenek már 30 éve is voltak RPG-kben.
Borderlands 3 a legrosszabb játékélményem valaha. ER-rel lehet teszek egy próbát!
@@laceks Oké, csak szerintem a legtöbb embernek sem kedve, sem ideje nincs hogy egyáltalán megkeressen 1 bosst, próbálkozzon 20x feladja, nézzen vmi másik boss ugyan ez majd mondjuk még egyszer és akkor ennyi volt a nap és lényegében semerre nem haladt, a játék nem nyújtott neki élvezetet tekintve, hogy 1 bosst se tudott megcsinálni mert hát emberünk nem néz guidet, hogy merre is kell menni mert neki az nem játék.
De lehet ugyan ez, hogy nem talál meg egy kurva faszán eldugott kurva erős fegyvert, mert hát ahhoz guide kell mert van egy 90 000 m2 map. Na meg ugye, hogy jól buildelt azt a nyomorult karaktert, és ne az legyen hogy mondjuk szarul buildeled és ja van egy geci erős fegyver de te elbasztál mondjuk 4 pontot másra mert azt hitted, hogy most kell, de emiatt 4 szintig nem használhatod azt a fegyvert amit már amúgy tudnál.
Az egész játék maga nem atomfizika. Bossonként mondjuk 20 movement van összefűzve ezeket bememorizálod meg a dodge-t és onnantól egy sima ritmusjáték kb mint a guitar hero. Ha jó ütemben nyomod le a gombot akkor dodge, ha nem akkor még 1 ütés és halott vagy.
De persze itt is belemész a szépségébe, hogy jó-e a builded, van-e elég sebzésed van 20 percig kell ütnöd a bosst vagy elég mondjuk vmi baszó spellt benyomni meg a rektáló pengét és 5 ütésből leveszed a bosst. Azért érzed te is, hogy a kettő között azért bazi nagy különbség van.
Az előbbi nyilván a tapasztalatlan low aki a játékkal játszani akar nem regényeket olvasni, meg guidokat nézni utóbbi meg az akinek a nagybratyó mondja h mit csináljon aztán ő mint a jó kistesó csinálja és akkor fasza a játék, de amúgy azt se tudná, hogy melyik gombot kell megnyomni.
Azt pedig megértem, hogy valakinek ez örömet okoz, de mondjuk szerintem nem épp az fogja ezeket nézegetni, aki napi 10 órát burkol az építőiparban vagy a bíró aki X száz oldalakat olvasgat, hanem akinek a munkája olyan, hogy hazamegy aztán nem tudja mit csináljon szóval ebben levezeti az energiáját mert a munkahelye nem annyira stresszes és/vagy nem annyira megterhelő mentálisan/fizikailag. Ezzel pedig nincs is baj, de nyilván ebből kiindulva nem sok embernek készül alapból ez a játék ahol sikerélményed akkor van ha meló után még melózol azzal, hogy egy játékban tudj játszani. Tiniként ez inkább jellemző mint később.
Van akinek ez okoz örömet, de még egyszer mondom ez szerintem nem "játék" ahol azért kell grindolnod, hogy játszhass. Volt vmi videó ahol a csávó magyarázta, hogy ő GTA RP-zik és vmi kocsikölcsönzője van a játékban és Excelben vezeti a profitot, kiadást meg ilyen szarokat. Kb mint amit egy munkahelyen csinálsz azt csinálja a szabadidejében egy játékban.
Ezért mondom, hogy nyilván ne legyen kurva egyszerű a játék, de a souls egy más szint és más játékot kíván. Egy enyhe nehézséggel semmi baj nincs, de az, hogy guidolj, nézz videót, farmold az XP-t, keresd a fegyvereket. Na nekem ehhez már nincs kedvem pedig nem vagyok se 50, se 40 éves, de attól hasznosabban és lazábban is el tudom tölteni az időt, minthogy egy klasszikust idézzek "az erdőben tápolok a vaddisznókkal 1 tapaszpontért".
@@NOne-ic3bq Semmi gond nincs ezzel, pontosan ezért nem való ez a stílus mindenkinek, nagyon el lett felejtve, hogy ez még mindig egy rétegjáték. Feleslegesen lett felkapva az egész souls-széria, ez max a bevétel miatt tett jót a franchise-nak. Ugyanúgy az a 30% fogja végigvinni, aki már a nagy hype előtti időkből is ismerte a szériát, a többiek pedig megveszik "mert hát ezzel van tele a gamer sajtó" alapon és kisírják magukat, hogy miért nem úgy néz ki a játék, mint egy Assassins's creed.
Én is a Souls ellenesként néztem mást ahogyan játszik vele és mindig elfogott az az érzés hogy annyira játszanák vele nagyon menők a fegyverek és a boss-ok valamint az animációk de a gondolat mindig ott volt a fejemben hogy csak felidegesítene és tönkre tenném a controllert. úgy önmagában a Dark Souls nem igazán hozott lázba bár azok is remeknek tűntek inkább az Elden Ring volt amire nagyon vágytam főként a nyílt világ miatt. Mivel ahogyan a videóban is mondtad nem igazán volt mostanában jó cím én meg még válogatós is vagyok igy úgy döntöttem hogy megnézem az Elden Ringet, kövezzetek meg én letorrenteztem elösször mert nem akartam kifizetni érte az árát ha csak a könyvtáramat gazdagítja. Nekem egy élmény volt az Elden Ring mintsem egy idegesítő tényező az életemben nagyon nagyon sokat szívtam főleg a Blasphemous Blade-ért nekem az a fegyver nagyon megtetszett és low lvl-en oda vergőlődtem és addig harcoltam vele amíg végül sikerült, azt hiszem kb 6 óra volt az a boss. Eszméletlenül örültem hogy végre megvan a fegyver amit akartam talán valahol ez az ami a Souls játékokat úgy igazán szerethetővé teszi legalábbis számomra. Bár DS tapasztalatom még nincs és pont a nyilt világ miatt remélem hogy a következő címük is nyilt világot kap. Aki hasonlóan vélekedik mint én viszon még nem kezdte el annak mondom hogy érdemes, igen hallottam én is ahogyan eszik egymást az emberek mert nem egy bunkósbottal csapkodod szét a final bosst de csak szimnplán le kell szarni, ez csak cerka méregetés az emberek között és máshol is fellelhető. Az Elden Ring-et mindenki úgy játsza ahogyan akarja pontosan ezért nincsenek jelölők sehová, majdhogynem oda mész ahová akarsz már a kezdetektől. Én néztem youtubon ez fegyver bemutatót ami megtetszett és az adott szintel megszerezhető volt azért elmentem a történetet már csak akkor kezdetem el mikor már megvolt a kezdő build, bárhogyan játszhatod nincsen megszabva hogy merre mész majd észre veszed magad ha állandóan meghalsz 😅 közel sem könnyű ezt nem állítom főleg nem az eslő végigjátszás alkalmával de nem egy élvezhetetlen játék, nincs nehézségi szint állítás igazából a kalandvágyad az ami beállítja neked, ha sok helyre kalandozol fejlődsz felszerelést szerzel könyebb lesz a történeten végig haladni bár nem ott vannak a legnehezebb boss-ok, dlc-t is sikeresen teljesítettem visziont oda kell legalább 1 alapjáték végigjátszás.
Mikor először kipörgettem az Elden Ringet bevallom Radagon és a Beast nem volt akkora élmény mint Malenia :) meg az odavezető út is nagyszerű volt. Első Souls like játék volt számomra de azóta mindenevő vagyok 😂
Te vagy a tökéletes példája annak mikor amit csinálsz formálja egy közösség véleményét, majd a közösség is formál téged. Annyi évnyi félelem és ellenzés után megértetted és nekivágtál.
Jómagam a PS3-as Demon's Souls óta vagyok a műfaj rajongója és bátran kijelenthetem, hogy a játékokhoz való hozzáállásomat, szemléletemet változtatták meg ezek a játékok.
Szerintem az összes Soulslike játékot legalább egyszer végigtoltam, a legnagyobb kedvenceket többször is, különféle buildekkel, összesen szerintem többezer órám van bennük.
És azt mondom, hogy Üdv a klubban, szerintem tök jó, hogy minél több eddig Souls szűz játékos fedezi fel ezen játékok csodás világát.
Az eszmefuttatásoddal egyébként nagyrészt egyetértek, itt ott lenne apróbb kiegészítés, de ezekre nem térnék ki, mert akkor Shakespeare-kötet hosszúságú lenne írásom.
Még annyit, hogy sajnos igazad van, ami a hardcore Souls gamer közösséget illeti...
Sokszor baromi toxikus, lenéző, az egészet áthatja egy ilyen "mi vagyunk az igazi gamerek, mindenki más csak kis gyenge casual csíra".
Még egymást is lenézik, mert valaki pl. katanás dex buildet használ (ez buzis szerintük), vagy valaki nem elsőre, hanem sokasdszorra győzte le valamelyik bosst (gyenge szar vagy, rossz a builded, ne játssz souls gamekkel...)
Tagja vagyok több magyar és külföldi Soulslike gamer oldalnak, és nyugi, az egyik hazaiban már aznap téma lett ez a videód, hogy ez a balf@sz hülye anti-Soulslike Zoly mi a francot keres a mi szent játékaink körül :)
Utálom az ilyen elitista felfogást, senki sem születik Souls gamernek és szerintem üdvözölendő, ha valaki felismeri ezen játékok nagyszerűségét.
Úgyhogy köszöntelek közöttünk, jobb későn, mint soha :)
Ne foglalkozz a sok negatív károgóval, játssz azzal, ami éppen örömöt okoz, ha ez mostantól egy Soulslike game, annak én tökre örülök :)
Szívesen megnéznék tőled mondjuk egy DS3 vagy Bloodborne kritikát, ahol őszintén elmondod a véleményed a játékról, hogy milyennek találod, neked mit adott.
Egyébként a legnagyobb rejtett pofátlanság szerintem a DLC middle east map fragmant. Meg még egy két quest amit nem lehet befejezni. Plussz azoknak akik ezt minden segítéség (alt tab - mobil nélkül hibátlanul küldetésekkel együtt megnyomják (0.00001) térdelés.
A Bloodbornet véletlenül (igen, véletlenül) platináztam ki, 4 év után. Legjobb souls evör 😊
Ez alapján nagyon bejönnének nekem is ezek a játékok. Számomra a legadiktívabb játékok az Xcom 2 és a Dirt rally 2.0 pontosan azért mert bármennyit játszod nagyon könnyű bennük hibát véteni ami egyikben kinyírhatja az egész csapatodat, és ez azt is jelentheti hogy nem tudod végigjátszani, másiknál csak simán idegesítő, hogy tudod hogy azon az egy kanyaron mult a top tier, de igy meg a futamot se tudod befejezni.
Nagyon jó videó, de én a guideos részével nem értek egyet. Aki guiedal játsza nyugodtan próbálja meg anélkül, egy fantasztikus élménytől fosztanak meg ezek a guideok. Nyilván hasznosak és tök jó, hogy lehet rájuk támaszkodni, de teljesen kiherélik az élményt. Vagy ha mindenképpen össze akarjátok szedni a létező összes cuccot a játékban, akkor legalább tartogassátok a guideot a második végigjátszásra, vagy new game+ra. Ha valaki azt mondja, hogy a guide ciki az netto faszság, de az tény, hogy egy olyan élménytől foszt meg, amiért kifizettél 60 eurot, vagy akármennyit és sose kapod vissza, első végigjátszás csak egyszer van.
Első két részt kimaxoltam.
Összes bosst leöltem, newgame + is volt talán 3 is.
Utána egyel sem játszottam pár óránálntöbbet. Valójában mind egy játék más skinnel vagy pályákkal, annyira ugyan az az összes, hogy max kiegnek mondhatóak.
Az Eldenes open world meg egyenesen elriasztott, rühellem az open worldöt, a legolcsóbb időhúzás valaha.
Egyedül a Gost of volt másabb a társainál, de azt csak pár órát toltam az ismerősömnél.
A Sekiro 1 az 1-ben egy ritmusjáték és csak azért mondják ,hogy az a fromsoft legnehezebb játéka mert nem lehet segítséget idézni,. pedig annak messze a legmeredekebb a tanulási görbéje. Szerintem ne félj tőle és próbáld ki hátha tetszik, ha meg nem tetszik max pár órát veszítesz az életedből.Ha meg tetszik sokat ad a Sekiro élményben!
Az általad említett szektás játékosok legnagyobb tévedése az, hogy azt hiszik, hogy a következő szint, a tényleg epic level az, amikor csuklóból nyomják le az összes bosst, izomból finymálnak le mindent és mindenkit, vagy ami még rosszabb, begyakorolt mozdulatokat ismételgetve röhögve mészárolják invade-ben halomra az erre nem kíváncsi játékosok szabadidejét, akik csak élvezni szeretnék mondjuk a multizást a haverjukkal egy kicsit. Nem, az epic level az, amikor elkezded érteni, hogy mi miért történik az adott világban. Mert ennek a FromSoft játékainál neked kell utánamenned. Gondolkodnod, értelmezned, döntened, és nem az alapján, ki mekkora buffot jelent neked, hanem azon, hogy mi is csinálsz és milyen utat is jársz be éppen. Aki fanyalgott, hogy a DLCben kapott egy Radahnt, mint főbosst, hogy újrahasznosított, meg minden, az totálisan elment amellett az irgalmatlan történeti gyomros mellett, amit mindez jelentett. Csupán az alapjáték nyitóanimációjában látható események nyernek végre értelmet általa. Teljesen igazad van abban, hogy a felfedezés adja a fő vonzerőt, és az a történet megértésében csúcsosodik ki. A lvl 700-as mészárológépek hadát terelgető noliferek, akik szerint a történet ezeknél a játékoknál nem is számít, csak mutatóba van... nos, ők csak az idejüket pazarolták, és pazarolják folyamatosan.
Engem szívem szerint érdekelnének a Souls játékok, de nincs az az isten, hogy netes guideokat kelljen bújnom ahhoz, hogy meg tudjam tartani a rohadt pulzusomat a játékban
A legrosszabb souls bemutato amit eddig láttam a régi dark souls 1 es bemutatótok is jobb volt :D
Mondom, na végre, Zoli, végre! Nagyon örülök, hogy végre te is túltetted magad az előítéleteken és a szokásos "zolis" módon szemlélted/elemezted ki ezeket az alkotásokat. Sok kritikáddal egyet kellett értenem annak ellenére is, hogy magam kifejezetten "souls fannak" vallom.
Az egyetlen elszomorító mondatod az volt, amelyikben leszögezted, hogy Elden Ring dlc-vel és Sekiro-val aztán biztos nem fogsz jatszani. Remélem ezen is ugyanúgy (csak gyorsabban) továbblépsz, mert a Sekiro harcrendszere szerintem az egyik legjobban átgondolt és legszórakoztatóbb dolog a videójátékok történetében.
Üdv Robert :)
Király vagy! köszi ezt a videót!😁
Respekt, próbáld meg a Darkest Dungeon 2! (1700 órám van benne)
Miért nincsennek már bevágások a játékokrol és a filmekröl?
Sajnos az a realitás hogy azt készítik amire igény van. Lehet köpködni a cégekre de attól még megveszik az n+2 fifa-t vagy call of duty-t. Amíg ez nem változik lesznek szar játékok is. Szerencsére vannak még cégek akik jó játékokat csinálnak az igénytelen réteg ellenére.
Én olyan vagyok, hogy inkább addig élvezem igazán a játékot, pl Elden Ring, amíg van ismeretlen felfedezni való. Minden zeget zugot megnézek és "izgatottan" várom mit találok/kapok. Guide segítségével nem tudnám élvezni, elveszne a felfedezés öröme. A Shadow of the Erdtree pálya tervezése talán a legjobb ami valaha játékban volt, imádtam minden percét.
Persze a harcot is nagyon szeretem, és én az a mazoista vagyok akinek summon meg minden segítség és pajzs nélkül kell legyőznie mindent, de a Demon Souls óta a kedvenc műfajom a souls like, már beleszoktam.
Meg nem probaltam souls jatekot, de mar a kollegak is javasolgatjak, hogy hogyan kostoljak bele, igy elobb utobb ki fogom probalni. Abszolut rossz pelda lehet, de en legeloszor iszonyat fel tudtam magam cseszni a 18-as GoW-on. Tul nehez, stb.
Most masodjara jatszom ujra, de mar sokkal taktikusabb modon, a fejlesztesekrol nem is beszelve. Erdekes modon konnyebb lett, de a kihivas ugyanugy megvan, csak mostmar jobban figyelek a kornyezetre, azaz, megtanultam vele jatszani.
A survivornel szinten mukodott ez a taktika. Rajottem, hogy valoban szomjazom a kihivast. Sokkal nagyobb elmeny igy jatszani.
Itemeken nyomj egy négyzetet(ps kontroller) és kapsz mindegyikről részletes leírást hogy mire jó,vagy mit csinál. 😁
A "hányan vitték végig" -hez még egy kis adalék. Pár napja értem az Elden Ring végére és a főellenség legyőzéséért járó trófeát a játékosok mindössze 21,9%-a kapta meg! Elég durva adat. Ezek szerint a vásárlók 78%-a nem vitte végig a játékot.
Sajnálatos módon akármennyire is szerettem volna nem nagyon tudott megfogni a FromSoftware játékok világa. Időnként azért újra és újra megpróbálkozom hogy ismerősöktől kérek ost-ket amiket szerettek a játékban, vagy mutassanak meg helyeket de sajnos nem csiklandozza meg azt az érzékszervem amit szeretnék. Ettől független elfogadom hogy másoknak tetszik. Viszont szerintem nem a soulslike community toxic, hanem úgy összességében a gaming community hangosabb rétege toxikus.
Az hogy csak guideok alapján lehet játszani is igazából ezer éve velünk van, a wow 2004-ben indult és emlékszem hogy már BC környékén Icy-veinseket meg metabuildeket kellett nézni különben nem volt meg a dps, ettől függetlenül mindenkinek adott a lehetőség hogy guideok nélkül tapasztalja meg a játékokat, csak 1 merőben más élmény lesz (és valószínűleg ezerszer nehezebb).
Szia Zoly!
Ha a 2.rész tetszett,
Akkor az 1. részt mindenképp próbáld ki! Sokáig kedvenc játékom volt.
Kíváncsi vagyok a véleményedre.
A tárgykeírásokkal kapcsolatban még butaság az, hogy nincsenek leírva a dolgok róluk, az eldenben és mint minden souls gameben, az inventoryban vannak tárgykeírások, minden tárgynak van, ahogy láttam psen játszol, ott az inventoryban a kinelölt tárgyat, ha a kockát nyomod részletes leírást kapsz róla. Honnan van, mire képes és miért. Ebből kifolyólag azért tévedhetetlen abban is, hogy a rajongók rakják össze a történetet. Ez nem igaz, mert a tárgyak leírásai alapján megtudjuk, mi honnan ered, kié volt, miért használta, és mi volt a célja. Kicsit nézz utána jobban a játékban és részletesebben, fals információkat közölsz az emberekkel.😐😕
Nincs abban semmi,hogy bizonyos gamekhez guid-okat használsz.Vannak játékok amik annyira komplikáltak vagy olyan kevés infót adnak,hogy muszály netes segítséget kérni.
Az Escape from tarkovban még térkép sincs.Játék közben kell egy laptop vagy papírra nyomtatott térkép,külömben sose találod meg melyik a kijáratod.A lőszerekről sincs semmi információ a játékban,hogy mekkora az átütése meg a sebzése.A questekhez szintén guid kell.(Jut eszembe:megnéznék egy Eft kritikát az otherworld-on🤭)
Egy kerbal space programban vagy a kolónia-város építős menedzselős játékokban,amikkel rendszerint játszok,mint a banished,factorió,oxygen not included,farthest frontier elég sok a bonyolult játékmechanika és a játék nem rág minden apróságot a szádba.A wiki fanpagen részletesebb leírások vannak.Rengeteg frusztrációt meg időt lehet megspórolni egy kis utánajárással.
A Souls játékokat sose próbáltam,a jedi fallen ordert viszont igen.Asszem a 9-edik nővérrel vívott boss fightig jutottam.Aztán szabadságra mentem,tartottam 2 hét szünetet és mire visszajöttem persze kiestem a rutinból és így nincs esélyem legyőzni.A steam felhőben szerintem megvan a mentés,majd valamikor visszatérek Kal Kestis kalandjaihoz.Szvsz jó játék csak nehéz.
13:20 mondjuk a zeldákban a felfedezés egy fokkal jobb szerintem
Ez a soulsban így 2-3 chest van csak elrejtve ilyen meh
20:46 Azt még azért beemelném a listába, hogy sok játék, ami próbálja koppintani a Souls game-eket, nem érti meg, hogy itt azért a Boss-ok dizájnjáról is szó van. Nem csak annyi egy boss, hogy nagy hp és nagy sebzés. A Souls játékokban minden főellenség mögött ott van a mitológia és a moveset is parádés a legtöbb esetben.
Nem kell félni Zoly a Black Myth Wukongtól......
de most akkor szidod a tucat Ubi játékokat meg kb a piac nagy részét, és akkor van a souls téma ami teljesen eltér mindentöl és veszik mint a cukrot, tehát pont ezért népszerű a müfaj hogy nem fogja a kezed. és akkor ez se jo? 😀 meg most komolyan ilyen szedett vedett hirtelenkedéssel kirakni videot ebben a témában lesarkitva sok mindent...Még az elvakultabb god level játékosok is kritizálnak sok mindent a müfajban, bele lehet kötni, de ez hosszabb kivesézést érdemelne. Ez igy egy élménybeszámoló szinten van csak te közben igyekszel meg is mondani a tutit, ez a gond.
Olyan menő bossok vannak hogy mindig is akartam vele játszani de egyszerűen nem bírom hogy valamit ott kell hagyni és később vissza menni, az meg hogy végigjátszást nézzék az kizárt az nem játék,az csak imitalasa annak amit más csinál. És akkor még a nehézségről nem is beszéltem.
Az a baj, hogy guide nélkül bizonyos dolgokat szinte biztos, hogy kihagysz. És azt gonolnád, hogy nincs jelentősége de van! A játék egyik befejezéséhez pl az kell, hogy végigmenj egy város alatt húzódó csatornarendszerben, ami nem egy lineáris cucc, olyan szerteágazó, hogy azt se tudod hova menj először, ott aztán parkour-ozni kell (ami a játék leggyengébb mechanikája, kicseszett idegesítő), majd amikor odaérsz egy ilyen ujjas cucchoz, akkor le kell vetkőzni meztelenre, hogy megégesse a bőröd, és így oldod fel az egyik endinget a játékban! Én örültem, hogy ezt hagytam a végére, mert mire végeztem vele, már ki is égtem a játékból! Ha magamtól kellett volna csinálnom 1000 óra után sem jövök rá mit kell csinálni.
@@MH_Based de miért baj ha kihagysz valamit?
@@MH_BasedAmire guide nélkül lehetetlen rájönni azt én úgy fogom fel nem az átlagos játékosnak készült, hanem a beteg fanoknak 🤣
@@Hear.myvoice érthető, de van 2 komolyan vehető ending a játékban, és ez az egyik. Én meg akartam nézni.
nem tudom mi ez az egèsz guide-ok nèlkül is meglehet találni mindent
Nekem csak egy gondon van a souls játékokkal: a setting. Nekem túl sötét, absztrakt, nyomasztó. Ennyi. Pedig nagyon tetszik a játékmechanika de nem tud a körítés beszippantani. Azok a souls játékok amikkel eddig tapasztalatom van mind sötét hangulatú.
Dark Souls - legjobb hangulat
Dark Souls 2 - nem jött be 😜
Dark Souls 3 - legjobb bossok
Sekiro - legjobb harcrendszer
Elden Ring - legjobb világ
És a Bloodborne?
@@eliseflowery jobban várom, hogy megjelenjen PC-re mint bármilyen más játékot
@@danielbulcsupekh7922 ah, most megnyugtattál 😌 (én is, nagyon)
Szia!
Anno én se láttam értelmét a Souls őrületnek, sőt a DS2 kifejezetten nem tettszett. Majd mikor egy ismert streamer a DS3at nyomta, a világa annyira megtetszett, hogy megvettem, mondván ha neki megy akkor nekem is fog. Gundyr elsőre feküdt. Hamar rájöttem szerencsém volt, szenvedtem az első végigjátszásomon, sokszor elveszve de meglett. Majd mind3 DLC. Aztán a 3. végigjátszás után elővettem a DS2-t újra, nem volt egyszerű de hamarabb vége lett mint hittem, a végére már megszerettem.. Most az Elden Ring DLC pereg, több kevesebb sikerrel. Guide csak az npc questekhez kell, elsőre szeretem felfedezni magamnak a világot, akkor is ha vmit otthagyok, nem értek. De élvezem... Bennem is megváltoztatott vmit a Fromsoft... nem (feltétlen) nehézségre vágyom, inkább a sikerre.. a felfedezésre.. a feleslegesen végigküzdött dungeonra.. a 100. menő fegyverre amit sose fogok használni.. az élményre amit azóta sem ad más mint a soulslike.. Bőven játszok más stílussal is, sok felejthetetlen élmény... de egyik se egy haldokló Slave Knight Gael.. :D A közösségről annyit hogy amiről beszélsz az egy kis szelete a Souls fanoknak, ezeket senki se szereti csak egymás kardját simogatják. A közösség nem olyan hangos, de lelkes része aktívan segít másoknak (lásd Let Me Solo Her), nem néz le ha summont használsz, a pajzs nem buzis, és max mémelik a Git Gud-ot, és igenis értékelik a hasonló gameket mint a Lies of P, Surge, Nioh stb mert habár nem Fromsoft, de nagyon jól sikerültek. Ajánlom mindenkinek a figyelmébe SoulsMateX csatornáját ami a legaktívabb magyar közösség, van lore videó magyarul az összes Fromsoft címhez, 100+ kihívás, kezdők Guideot, haladók akár új célt is találhatnak. Számomra a műfaj egy idegörlő terápia, ahol magammal küzdök nem a bossokkal. Egy világ ami olyan mély és izgalmas mint semmi más. Mindenkinek ajánlom hogy fedezze fel, fogadja el hogy nehéz, de megéri.
Zoly nekem csak egy hozászólasom lenne. Aminden itemnek van tárgy le írása ami hozzátesz vagy lore hoz vagy máshoz. Meg van egy magyar yt-er aki sokszor végig vitte mindegyik epizódot és tök érthetően elmagyaráz mindent. Ha édekel akkor András Baka a csatorna neve
Blodbournel kezdtem orult sokat szivtam vele de azota csak ez a mufaj fog meg imadom.
Sajnálom hogy tokxszikusnak találtad a kózöséget ,bár nem mindenki olyan nyilván de még tudom érteni a problémát.ettől fügetlenül örülök a sikerernek .
Nem értem az embereket. Az eladások alapján megítélni egy játékot akkora baromság, mint ugyanez a filmeknél bevétel alapján.
Azért az aki azt mondja mage builddel könnyű a game, annak felvonnám a figyelmét arra, hogy azokba a youtube videókban meg shortokban ahol 1-shotolják a bossokat, az egy super late game spell, minimum 70-es intelligenciás követelménnyel. Ha optimálosan level uppolsz, legalább 30-as vigor is kell, és mage-ként elengedhetetlen legalább 30 mind is. Tehát azt amitől könnyű lesz a játék nem tudod megcsinálni level 130 előtt. 150 a szint ahol kiviszik a legtöbben a játékot.
Magyarul a játék 86%-ban ezt nem tudod használni. Addig a legerősebb spelled, a glintstone pebble és társai, amit a játék legelején megkapsz és ez a legoptimálisabb a bossfightokon kívül mindenre.
Ja és akkor nem veszéltem arról, hogy egy melee build nem használt FP-t amit limitáltan tudsz után tölteni, és egy mage build alig staggerel valamit.
Ajánlom könnyítésnek a 2d-s kis tesókat a Salt and sacrifice -t és a Salt and sanctuary-t local coopban nagyon működnek plusz metroidvania alapúak 😎👌👌
Én szimplán nem szeretem a Dark Souls sorozatot. Egyszerűen a sorozat esztètikàja az, az nem rezonál velem. A történet háttérben sejtetése még csak-csak belefér, mert a harmadik pillér, a gameplay ellesúlyoz, de emiatt el is engedtem a soroztot az első után, úgy, hogy a 2vel és a 3al, söt, az Elfen Ringgel is tettem egy próbát, de azokat már otthagytam. Sokáig azt hittem, hogy a zsánerrel lesz bajon, majd jött a Surge, amire egy unalmas, “nincs mivel játszanom miközben százával várnak a végigjátszatlan címek a könyvtáramban” délutáni gamepass szörzöfés közben találtam rá.
Itt esett le, amit a videóban emlitettèl, hogy a DS rajongói az egész zsánert megpróbálják gatekeepelni. Amíg az ember elhiszi nekik, hogy csakis a Dark Souls, addig nagyon sok szuper címtől marad távol, pedig itt vannak még Surge-ök, Steel Risingok, Nioh-k, Lies of P-k is, amik lehet, hogy nem rendelkeznek olyan konplex pályatervezéssel mint a DS, de a narratív vezetése mindegyiknek sokkal értelmezhetőbb. Nekem ez ugyanolyan fontos eleme egy játékbak mint a játékmenet vagy a vizuális stílus. Az utóbbi pedig ugye pont az, amir miatt vègül lepattantam.
Sekiro .... garantált agyvérzés 👍
GG a kezdőlépésekért. Nyomd le a ds3-at. Az megmutatja majd, mit jelentenek a boss fight-ok.