Василь Симоненко - Я...
HTML-код
- Опубликовано: 11 сен 2024
- Я…
Він дивився на мене тупо
Очицями, повними блекоти:
- Дарма ти себе уявляєш пупом,
На світі безліч таких, як ти. -
Він гримів одержимо і люто,
І кривилося гнівом лице рябе,
Він ладен був мене розіпнути
За те, що я поважаю себе.
Не стала навколішки гордість моя…
Ліниво тяглася отара хвилин…
На світі безліч таких, як я,
Але я, їй-богу, один.
У кожного Я є своє ім’я,
На всіх не нагримаєш грізно,
Ми - це не безліч стандартних «я»,
А безліч всесвітів різних.
Ми - це народу одвічне лоно,
Ми - океанна вселюдська сім’я.
І тільки тих поважають мільйони,
Хто поважає мільйони «Я».
28.03.1962
Надзвичайно проникливо!!! Дякую Вам за душевне та щире декламування поезії Василя Симоненка!
Які чудові слова. Я собі навіть випишу!
Ви шикарні і неймовірні!) Дякую!
Чому так мало таких українців?!
Він дивився на мене тупо
Очицями, повними блекоти:
- Дарма ти себе уявляєш пупом,
На світі безліч таких, як ти.
Він гримів одержимо і люто,
І кривилося гнівом лице рябе,
Він ладен був мене розіпнути
За те, що я поважаю себе.
Не стала навколішки гордість моя.
Ліниво тяглася отара хвилин...
На світі безліч таких, як я,
Та я, їй-Богу, один.
У кожного "Я" є своє ім'я,
На всіх не нагримаєш грізно,
Ми - не безліч стандартних "я",
А безліч всесвітів різних.
Ми - це народу одвічне лоно,
Ми - океанна вселюдська сім'я.
І тільки тих поважають мільйони,
Хто поважає мільйони "я".