Шевченківський край. Шевченкове - Будищe. Мандри Країною з Лілією Рубан
HTML-код
- Опубликовано: 8 сен 2024
- Вперше село Шевченкове (Керелівка) зустрічається в історичних джерелах 1618 р. В середині ХVII cт. на карті Г.де Боплана позначено поселення біля "Кереліва лісу". Поруч із селом проходив відомий "Чорний шлях".
На початку ХVIIІ cт. село було власністю магнатів Яблонських. У 1741 р. Деякий час селом володіли князі Любомирські, потім його купив князь Г. Потьомкін. У 1768 р. селяни брали активну участь у відомому повстанні "Коліївщина".
Після приєднання Правобережної України до Росії Керелівка дісталася генерал-губернаторові псковському і смоленському В.В.Енгельгардту, з 1828 р. належала його сину Павлу. До початку ХІХ ст. село називалось Керелівка, потім до 1929 р. було Кирилівкою, з 30-х рр. ХХ ст. - Шевченкове. Тут, в селі Керелівка, народилися дід та батько Тараса Григоровича.
У 1939 р. відкрито Літературно-меморіальний музей Т.Г. Шевченка. До 175-річчя з дня народження поета у 1989 р. на садибі батьків відтворено за Тарасовим малюнком 1843 р. хату, в якій виріс поет, упорядковано могили батьків, відреставровано хату дяка, яка була збудована наприкінці ХVІІІ ст.
Село Будище розташоване між Моринцями та Шевченковим. За часів Шевченка палац Енгельгардів розміщувався у с.Вільшана, але не зберігся. Тут, у с.Будище був літній маєток Енгельгардтів, де малий Тарас служив козачком Павла Васильовича у 1829 р.
До нашого часу зберігся будинок, флігель, льох, сад та алея каштанів, що веде до будинку. А також 600-річний дуб, в дуплі якого Тарас ховав свої малюнки. Перед в’їздом в село встановлено пам’ятник маленькому Тарасу Шевченку, біля маєтку - пам’ятну дошку.
У батьківській садибі митця розташований музей, де зберігаються й сімейні реліквії. А хата Шевченків, яка свого часу згоріла, відтворена за малюнком Кобзаря.
У селі Шевченково живе праправнук Т.Г. Шевченка - Микола Лисенко. Понад 30 років він працював над дослідженням "Коріння Шевченкового роду".
До цього ніхто не займався детальним вивченням Шевченкового роду, який розійшовся з рідного села по багатьох країнах ближнього і далекого зарубіжжя.
Микола Павлович першим розпочав дослідження повного родоводу Тараса Шевченка. То була нелегка робота, яка потребувала постійних поїздок в архівні й музейні установи, на що нерідко йшла до останньої копійки його не така вже й велика пенсія, численних зустрічей з людьми, осмислення всіляких документів, мемуарних свідчень.
Ведуча - Лілія Рубан
Автор і продюсер - Лілія Рубан
Сценарій - Лілія Рубан, Влад Сакін
Режисер - Влад Сакін
Оператор - Мар'ян Ботвин
Монтаж - Андрій Луннік, Лілія Рубан
Директор проекту - Володимир Рубан
Менеджер з організаційних моментів - Ірина Шульга
PR-менеджер - Лариса Манєк
Фотограф - Віктор Ковалевський
Особлива подяка:
Людмила Шевченко, генеральний директор Національного заповідника "Батьківщина Тараса Шевченка";
Метик Людмила - Зав. від. музеїв Національного заповідника "Батьківщина Тараса Шевченка";
Микола Лисенко - праправнук роду ТГ Шевченка по родинній лінії брата Йосипа;
Галина Лисенко - жінка нащадка роду Шевченко;
Дорошенко Віталій і Галина - місцеві краєзнавці.