Ovaj čovjek je imao nešto doista posebno... Zadužio je sevdah u onom pozitinom smislu riječi naveliko. Odlična pjesma... Hvala na postavljanju kao što je već ispod tobeornottobe napisao.
Imala sam čast da upoznam ovog divnog velikog čovjeka. Kao djevojčica, a kasnije kao djevojka - sve sam više shvatala kakava je on legenda bio..Tih, učitiv blag a ponajviše skroman. Da uzivam u njegovim slikama, da gledamo njegove mile sazove i upijamo njegove savjete. Hvala ti drugarice #Alma #Muharemović što si nam dozvoljavala da upoznamo ti tatu. Nedostaje nam svima.
Kad morija Mostar morijaše, sve pomori i staro i mlado, i umori majci Ibrahima. Žao joj ga u groblje kopati. Već ga kopa u zelenu bašču. Svako ga je jutro ob'lazila, Jedno ga je jutro dozivala: “Je l’ ti tvrdo, Ibro, bez dušeka? Je l’ ti nisko bez brusa-jastuka, je l’ ti zima bez kumaš-jorgana, jesu l’ teške tahte javorove?” Iz mezara nesto progovara: “Nije, majko, tvrdo bez dušeka, nije nisko bez brusa-jastuka, nije zima bez kumaš-jorgana, nit’ su teške tahte javorove, već su meni guje dodijale: oči piju, u perčin se kriju! Kun’, majko, Omera berbera Koji mi je perčin ostavio! Kaži, majko, mojim jaranima, što gledaju, neka ne varaju, jer su teške djevojačke kletve!”
Ovaj čovjek je imao nešto doista posebno... Zadužio je sevdah u onom pozitinom smislu riječi naveliko. Odlična pjesma...
Hvala na postavljanju kao što je već ispod tobeornottobe napisao.
ackosum na pjesmi i izvodzenju
Imala sam čast da upoznam ovog divnog velikog čovjeka. Kao djevojčica, a kasnije kao djevojka - sve sam više shvatala kakava je on legenda bio..Tih, učitiv blag a ponajviše skroman. Da uzivam u njegovim slikama, da gledamo njegove mile sazove i upijamo njegove savjete. Hvala ti drugarice #Alma #Muharemović što si nam dozvoljavala da upoznamo ti tatu.
Nedostaje nam svima.
Jedva se uzdrzavam da ne placem naglas.
Hvala Bozo za post.
Znam da si i sam veliki umjetnik.
Zivio dugo i sretno.
Savršeno!
Najbolji glas uz saz ikada. Gospodski kao i uvijek. Teško je zadržati suze.
Divan glas i vrlo dirljiva pesma
bravo
Kad morija Mostar morijaše,
sve pomori i staro i mlado,
i umori majci Ibrahima.
Žao joj ga u groblje kopati.
Već ga kopa u zelenu bašču.
Svako ga je jutro ob'lazila,
Jedno ga je jutro dozivala:
“Je l’ ti tvrdo, Ibro, bez dušeka?
Je l’ ti nisko bez brusa-jastuka,
je l’ ti zima bez kumaš-jorgana,
jesu l’ teške tahte javorove?”
Iz mezara nesto progovara:
“Nije, majko, tvrdo bez dušeka,
nije nisko bez brusa-jastuka,
nije zima bez kumaš-jorgana,
nit’ su teške tahte javorove,
već su meni guje dodijale:
oči piju, u perčin se kriju!
Kun’, majko, Omera berbera
Koji mi je perčin ostavio!
Kaži, majko, mojim jaranima,
što gledaju, neka ne varaju,
jer su teške djevojačke kletve!”